Авторски
- Възпитаник на БУ „Иван Станчов“ ръководи ракетен полигон в Нова Зеландия
.
Българинът Алек Дережян ръководи ракетния полигон на Rocket Lab в Нова Зеландия
.
Нина Цанева разговаря с Алек Дережян в “Нашият ден“
по Програма „Христо Ботев“ на БНРАлек Дережян. Снимка: БТА Възпитаник на българското училище „Иван Станчов“ в Лондон работи в авиокосмическата компания Rocket Lab и ръководи ракетния полигон в Нова Зеландия.
Алек Дережян е директор на ракетния полигон в Нова Зеландия, където се извършват изпитанията на ракетните двигатели. Той е част от екипа на фирмата, която миналата година.
В продължение на 19 години Дережян работи като авиационен инженер в Ролс Ройс. От тези 19 години три е работил в Индия и три в Китай като технически директор. В момента Алек прави изпитания на двигатели за нова ракета, която ще лети до Луната.
Алег Дережян е главен герой в “Нашият ден“:
“Имам усещането, че любовта към авиацията е в кръвта ми. Баща ми беше навигатор и покрай него и аз много се запалих. Бях решил да стана пилот, но той ме убеди да стана авиоинженер, защото ще имам повече опции за развитие в бъдеще, а пилотството да остане като хоби и удоволствие. Развиваме и нови двигатели и подобряваме сегашните. Всеки двигател, който лети, първо трябва да се сглоби, а след това му правим тест.
Двигателите се инсталират в ракетата, правим тест на ракетата и чак тогава ракетата вече заминава за площадката, откъдето излита. Приблизително едни път месечно изстрелваме ракета.“
Снимка: Личен архив Пътят
“Преместихме се в Англия, когато бях на 10 години, през 1989 г. Завърших четвърти клас в София и заминахме. В Лондон започнах да уча в английско училище без да говоря дума английски. За радост всички бяха много мили и много ми помогнаха, бързо проговорих езика.
По-важният проблем беше да поддържам българския, защото, напускайки България на 10 г., е лесно човек да загуби родния език. Още тогава бях решил, че ще гоня авиацията.“
Rolls-Royce
“Първите две години в Rolls-Royce, където бях електронен инженер, бяха обучение. Аз бях в авиационния бизнес на компанията. От началото на кариерата ми се занимавам с тест на двигателите. Кариерата ми в Rolls-Royce продължи 19 години“
България
“Навремето се връщах доста често в България, когато живеех в Англия, в момента е по-трудно. Работата е доста напрегната и остава много малко време за неща извън нея.“
Животът в Нова Зеландия
“Животът тук е прекрасен, затова се преместихме от Англия в Нова Зеландия, защото синът ми наближаваше 5 години, беше време да започне училище, решихме, че климатът тук е по-добър. Училищата и класовете са по-малки, животът е по-спокоен.“
Чуйте целия разговор в звуковия файл в сайта на БНР.
.
- Тед Галън Карпентър: Как изпрахме корупцията в Украйна
Тед Галън Карпентър*,
Страната не е символ на свободата и либералната демокрация
Изявленията на американските и западните власти, както и обемните материали в медиите, създадоха удивително подвеждащ образ за Украйна. Бяха положени съгласувани усилия страната да бъде представена не само като жертва на бруталната руска агресия, но и като смела и благородна крепост на свободата и демокрацията. Конвенционалният наратив искаше да ни накара да повярваме, че Украйна е източноевропейската версия на Дания.
Продуцентите на този разказ настояват, че настоящата война не е просто спор между Русия и Украйна за амбициите на Киев да се присъедини към НАТО и за териториалните претенции на Москва към Крим и Донбас. Не, настояват те, войната е част от глобалната битка между демокрацията и авторитаризма, а украинският президент Володимир Зеленски е лидер, който заслужава най-малкото почитта, отдавана на Уинстън Чърчил. В своите бележки за войната от 26 март президентът Байдън каза, че конфликтът е „битка между демокрацията и авторитаризма, между свободата и потисничеството, между реда, основаващ се на правилата и този на грубата сила.“
Джон Блейк от CNN буквално сравни каузата на Украйна с войната на Америка за независимост. Той заяви, че „украинците градят свои собствени паметници на демокрацията с кръвта си.“ Светът, каза той, „е прикован от тяхната борба да отблъснат могъщата руска армия и да съхранят раждането на демокрацията в родината си.“ Добави още, че „войната в Украйна не е само геополитическа битка – тя е призив за спомен. Куражът на украинския народ е спомен за това, което Съединените щати бяха – „фар на свободата“, където буквално всяко дете знаеше наизуст „Химн за Конкорд“, гравиран в основата на паметника на американския опълченец.“
В материал от 26 март в USA Today Джон М. Бриджленд, директор на съвета за вътрешна политика на Белия дом при президента Джордж У. Буш, изрази подобни шумни адмирации към Зеленски и украинската отдаденост на демокрацията. „Светът вижда смелостта на украинския президент Володимир Зеленски и на украинския народ, които са готови да умрат, за да защитят своята демокрация и свобода“, написа той. Бриджленд каза още „действително, никоя цена не е твърде висока, когато [украинците] трябва да защият своята демокрация и любимата си Украйна.“
Сътрудникът на Fox News и бивш началник на отдел в ЦРУ Дан Хофман заяви, че „това, което плаши Владимир Путин в основата на този конфликт, е демокрацията. Не НАТО представлява истинската заплаха за него.“ Той добави, че „Путин не може да преглътне демокрация с рускоговорящо население и търговски връзки с Европа до границата си. Ето защо той започна тази брутална атака, която причини смъртта на толкова много украински цивилни, невинни граждани.“
Идеята, че Украйна е била толкова ярък демократичен модел в Източна Европа, че самото й съществуване е ужасявало Путин, може и да е удобен мит за американските политици и експерти, но е мит. Украйна е много далеч от пример за демократично-капиталистически модел и неустоим магнит за угнетените руски маси. Реалността е много по-мрачна и тревожна: Украйна от дълго време е една от най-корумпираните страни в международната система. В годишния си доклад, публикуван през януари 2022, Transparency International постави Украйна на 123-то място от 180-те страни, които е изследвала, с резултат 32 по скала от 1 до 100 точки. За сравнение, всеизвестно корумпираната Русия се нарежда само малко по-ниско, на 139-то място, с 29 точки.
Представянето на Украйна в съблюдаването на демокрацията и гражданските свободи не е много по-добро от нейните резултати в сферата на корупцията. В доклада на Freedom House за 2022 г. Украйна е вписана в категорията „частично свободни“ страни, с резултат 62 от 100 възможни точки. Другите страни в тази категория са такива бастиони на свободата като Филипините на Родриго Дутерте (55 т.), Сърбия (62 т.), Унгария (70 т.) и Сингапур (47 т.) Любопитно е, че Унгария, която беше обект на язвителни критики от страна на прогресивния Запад заради консервативната социална политика на премира Виктор Орбан, е с 8 точки повече от Украйна, която е обект на безкритични похвали от същите западни идеологически фракции.
Още преди войната да избухне, в политическото управление на Украйна имаше грозни примери на авторитаризъм. Само месеци след Майдана през 2014 г. се полагаха усилия за потушаване на вътрешните критики, които се засилваха с годините. Украинските политици също са оказвали тормоз над политически дисиденти, въвеждали са мерки за цензура и са забранявали чуждестранни журналисти, за които са смятали, че са критични към украинското правителство и неговата политика. Подобни враждебни действия са били критикувани от Amnesty International, Human Rights Watch, Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа и други независими наблюдатели. Неонацисткият батальон Азов беше неразделна част от военния и правоохранителен апрат на президента Петро Порошенко, като запази тази си роля и при президента Зеленски.
Някои от репресивните мерки всъщност се задълбочиха при Зеленски още преди избухването на войната с Русия. През февруари 2021 г. украинското правителство затвори няколко (предимно, но не само проруски) независими медийни издания. Това беше направено въз основа на някакви напълно неясни критерии. Сега Зеленски използва войната като оправдание за поставянето извън закона на 11 опозиционни партии и национализирането на няколко медийни издания. Това са доста нехарактерни за една демокрация мерки, дори и във време на война.
Крайно наложително е да съчувстваме на украинците, които преживяват ужасни страдания в резултат на решението на Владимир Путин да започне война. Каквото и да е било нивото на провокации от страна на Съединените щати и техните съюзници от НАТО, както и украинската готовност да сътрудничи на тези провокации, отговорът на Русия беше прекален. Той създаде заплаха за мира в Европа и хуманитарна катастрофа. Ние обаче можем да осъждаме действията на Путин и даже да приветстваме украинската военна съпротива, без да възприемаме фалшив образ за политическата система в Украйна. Страната не е символ на свободата и либералната демокрация и войната не е екзистенциална битка между демокрацията и авторитаризма. В най-добрия случай, Украйна е корумпирана, полудемократична страна, с тревожни репресивни политики.
Предвид тази отрезвяваща реалност, призивите към американците да „подкрепят Украйна“ са некоректни. Запазването на независимостта и териториалната цялост на Украйна със сигурност не си струват Съединените щати да влязат във война с ядреновъоръжената Русия.
––––––––––––
* Тед Галън Карпентър е старши сътрудник по отбрана и външнополитически науки в института Cato и външен редктор в The American Conservative. Автор е на 12 книги и повече от 950 статии по международни въпроси.
Източник на текста на български: „Гласове“
Превод: Екатерина Грънчарова
.
- Македонците българи ли са? Боби Ристо пред Мартин Карбовски
.
Македонецът, който не се срамува/страхува да се нарече българин
@Bobby’s Perspective е популярен YouTube влогър, който не се страхува свободно да изразява мнението си. Той е македонец по произход, притежава немски паспорт и българско самосъзнание. Той иска да познава корените си и след всичко научено и прочетено днес е категоричен, че македонският народ всъщност е български. Според Боби Ристо – македонците са жертва на комунистическата пропаганда, която заклеймява българите като окупатори – пише Мартин Карбовски за своя събеседник.
Още от @Bobby’s Perspective – в специално записаното за @Martin Karbowski видео.
.
.
- Бъзикилийкс: Второ писмо до оцелелите от Третата световна война
Чергар Чергаров,
Ето, че отново сядам да пиша, правя го, защото писмото ми не е адресирано до моите съвременници, дори и някои от тях да го прочетат. То няма да промени ситуацията, а ще стане поредният затрупан от истеричната пропагандна машина глас. Ако четете това писмо и войната не е свършила, то знайте, че то не е адресирано до вас, но нищо не ви пречи да го дочетете докрай. Лично за мен, това дали ще го прочете или не няма значение, нито пък би ми донесло някакво удовлетворение, ще се радвам, обаче, ако то бъде прочетено след години от оцелелите от това безумие, ако има такива. Дано и вие да сте сред тях.
Не знам какво ще пише във вашите учебници по история за тази война, знам, че историята се пише от победителите, а това предполага, че няма да узнаете нищо съществено, а ще се плъзгате по плоскостта на героизирането и обвиването със славен ореол на това само по себе си ужасно нещо, каквото е войната. Аз обаче, ще ви кажа защо се води тази война и от кого – води се за пари от богатите клики от двете страни на фронтовата линия. Едните живеят на изток (в Русия) и се чувстват заплашени от агресивната политика на тези, които живеят на запад (в САЩ). Чувстват се заплашени, защото тези от запад искат да придобият контрол над ресурсите на тези от изток, и нямат никакви задръжки по какъв начин и на каква цена да го постигнат, а тези от изток не желаят да споделят богатството си с тези от запад, което в очите на цивилизования запад е голям грях. Нека да уточня, ако все още не ви е ясно, войната се води и направлява от върхушката на тези две страни, в борба за контрол над ресурси и натрупване на богатство, физически обаче в нея воюват и умират бедните хора, само че не тези от запад. Войната се води на чужда територия, на територията на Украйна, която хората от запад бяха направили свой подстъп към Русия в усилията си да я притиснат и поемат контрол над богатствата й.
И така, какво имаме дотука, две воюващи олигархични клики, едната от които – Руската, напада страната сателит Украйна и в резултат получаваме трагедия за милиони хора. Особеното е, че в тази война американци не умират, умират украинци и руснаци, и то основно бедните, или такива с промити националистически мозъци, а ужасното е, че всяка смърт най-цинично и безскрупулно се използва за пропаганда, а пропагандата цели, освен изграждането на завършен сатанински образ на едната страна, и продължаването на войната. Развитата западна цивилизация, чрез пропагандата си оправдава и изисква изпращането на още и още оръжия за продължаването на войната. Тези оръжия трябва да се изпращат в Украйна, докато има поне един жив украинец, който желае да се жертва в тази война и разбира се да убива руснаци, това е много важно. Предполагам, че много от украинците нямат ясен отговор, защо се случва тази война, те знаят за какво воюват, но защо, съмнявам се. Може би се чудите, дали е имало опити за прекратяване на войната и установяване на мир. Да, има такива опити, но те не са приоритет на западната пропагандна машина, защото тя не дава жертви в тази война все още, а само оръжия. Те пресмятат цената на тази война в пари, а не в унищожени животи, а парите те си ги печатат и, докато има желаещи да умират, те ще им плащат.
Пропагандата, която върви в момента, включително и в нашата държава България, цели насаждане на омраза, а не желание за мир. Украинците бяха излъгани и изоставени, бяха използвани и в крайна сметка пожертвани. Сега тези, които ги излъгаха, седят отстрани и им дават оръжия, но не се намесват лично, защото целта не е да се спаси Украйна, а да се унищожи Русия, или поне да се отслаби и, ако това става с цената на милиони отнети украински животи и разбити съдби, ами добре – ние ще им дадем още оръжия. Украйна няма шанс сама да победи в тази война, а и ние няма да и помогнем, но щом се бори, ще я аплодираме, докато не издъхне.
Западния елит се страхува от мащабна война, защото е много вероятно да загине и тогава, кой ще ги харчи тези пари, но няма нищо против бедните да се избиват за благото на богатите. Само че не е много сигурно, че тази война няма да запали и техните черги, затова и пиша това писмо. Третата световна война де факто все още не е започнала, но вероятността това да се случи не е никак малка. Нашите войнстващи либерали, които наричат себе си умни и красиви и размахват дипломите си от престижни университети като пропуск за рая, са особено агресивни в пропагандните си крясъци да изпращаме оръжие. Един от тях ми направи особено впечатление, в коментара си той беше написал, че е готов да плати цената на войната, готов е да плаща по-високи сметки, по-високи цени на стоки и услуги, за разлика от мързеливите и глупавите (да точно така го беше написал – „мързеливите и глупавите“), но да изпратим оръжие на Украйна, за да може да продължи тя да се бори. Всъщност нека първо да ви обясня кои са умните и красивите, и кои са глупавите и мързеливите. Най-просто умните и красивите са богатите, а глупавите и мързеливите са бедните. Защото да си умен означава да имаш диплома, която ти осигурява високоплатена работа, а да си красив означава, че имаш пари да си купуваш скъпи дрехи и аксесоари, тоест ако нямаш пари не можеш да си умен и красив, поне не и според техните разбирания. Така че, ако работиш по 12 часа на някаква поточна линия или в хотел, или в заведение и т.н., и нямаш пари да си издържаш семейството, то ти си си виновен, понеже не си завършил престижна специалност в елитен университет и автоматично, щом нямаш пари, минаваш от страната на глупавите и мързеливите, които не могат да си плащат сметките. Ако напишеш книга, но нямаш пари, си глупав, ако нарисуваш картина, но нямаш пари, също си глупав, ако си учен, но нямаш пари, също си глупав – и мързелив, да не забравяме. Нищо, че голяма част от великите писатели, художници и учени са живели в лишения. И това е така, защото всички ценности на тези прозападно настроени хора се свеждат само до една – до парите. Ако нещо не може да бъде купено и продадено, то неговото съществуване е безсмислено, така разсъждават нашите пропити със западни ценности (всъщност западна ценност, защото тя е само една) съграждани.
Но да се върна на нашия конкретен пример, както писах, този човек беше готов да плаща повече, за да продължи войната в Украйна. Да плаща с пари. За него несгодите на войната се измерват само с пари. Той не е готов да плати с живота си и да отиде да защитава своята кауза с оръжие в ръка, но е готов да изпрати оръжие в нечия друга ръка, чиито притежател най вероятно ще умре, защото е воювал с това оръжие, или в най-добрия случай ще убие някой друг с това оръжие. Тоест нашият приятел е готов да изпрати пари, обзет от чувство за справедливост, дори се чувства длъжен да го направи, за да продължат едни хора да се избиват. Този човечец, умен и красив, който може да си плаща сметките, е готов да плаща за това смъртта и трагедията да продължават да вземат нови жертви. Той не допуска, че войната, истинската война, може да стигне и до него, та той има пари, а щом имаш пари, никой не може да те убие. Щеше да е смешно, ако не беше трагично.
Но нека да се върнем към големите играчи, за да не си помислите, че в тази война воюват някакви други ценности освен западните, защото и воюващите от страната на Русия воюват за същите ценности, за правото да изкарват пари от заграбените ресурси на страната, която управляват, без да позволяват на някой да ги заплашва, че ще им ги отнеме. Интересно е, че всяка страна, която притежава някакви природни богатства и откаже да ги сподели със западната цивилизация, рано или късно бива обявявана за враг и въвлечена във война. И в тези войни загиват цивилни, но за тях никой не плаче и никой не им изпраща оръжие за да се защитават.
Но да се върнем на войната, тази толкова ценна война, която западната цивилизация си мисли, че може да поддържа и ограничава в приемливи за нея граници. Защото точно това е целта й, войната да продължи колкото се може по-дълго, без обаче да излиза от границите на Украйна. За МИР пропагандната машина не говори. Аз не разбирам, но все си мисля, че ако имаше желание тази война да бъде спряна, то имаше механизъм това да се случи още в самото й начало. Можеше, според мен, да бъдат съставени миротворчески части под егидата на ООН, които да се разположат на свободната все още Украинска територия и да спрат по-нататъшното настъпление на Русия само с присъствието си, и това все още може да бъде направено, но няма да се направи. Никой няма да отиде да пази живота на жителите на Одеса, но ще им пратим оръжие, за да може да воюват за живота си и, ако убият някой друг руснак, супер! Ако умрат, ще направим филм или най-малкото ще използваме шокиращите сцени на смъртта им, за да убедим целия свят да им изпрати още оръжие.
Всъщност, като казах целия свят, то не мислете, че целият свят е против Русия, въпреки че точно това си мислят и вярват нашите поклонници на западната демокрация, но това е защото те са коне с капаци, виждат само това, което искат да видят и повтарят вярванията си като мантра. Всъщност Африка, Южна Америка и по-голямата част от Азия не подкрепят санкциите срещу Русия и то не за друго, а защото са сърбали супата на западния елит, четете бомбите му. Така че целият свят на нашите демократи се свежда горе-долу до САЩ, Канада, Европейския съюз, Австралия и Япония. С просто око се вижда, че светът и в тази война е разделен на бедни срещу богати.
И накрая, сетих се още нещо, което ценят нашите демократи, те обичат силните на деня, обичат славата и известността, успехът е тяхното верую. Ако искаш да успееш, да влезеш в редиците на умните и красивите, трябва да си създадеш обкръжение от успешни и известни хора. Те обичат да се снимат с такива. Затова и тази снимка, която съм поставил в началото, говори много. В средата е бившият комунистически диктатор (така го наричат демократите) Тодор Живков, а от лявата му страна е Соломон Паси, първият евроатлантик в България, човекът, който вкара България в НАТО. Защо смятате се е снимал, какво е мислил, когато е правена снимката, какво го е вълнувало? Аз ще ви кажа, бил е щастлив, че стои до другаря Тодор Живков и, че има честта да се снима с него. Усещал е как собствената му значимост нараства с това познанство и съм сигурен, че се е хвалил за да изпъкне с него в очите на другите пишман демократи. Ето заради такива дребни душици започват войните и хиляди хора намират смъртта си. За тях живота на другите не ценен, ценни са само богатствата и парите им, но само ако имат достъп до тях.
Послепис: За ужас на демократите това писмо ще бъде запечатано, скрито и съхранено на сигурно място, така че да бъде отворено след сто години и прочетено от хора, които ще учат за тази война от учебници, ако има разбира се оцелели.
.
- Евродепутати искат от февруари оставката на Урсула фон дер Лайен
.
Боян Бъчваров, Bogari.bg
На специална пресконференция в Страсбург на 16 февруари 2022 г. петима евродепутати – Стасис Якелюнас от Латвия, Иван Синчич от Хърватия, Кристиан Терхеш от Румъния, Виржини Жорон от Франция и Кристине Андерсон от Германия – призоваха за незабавното оттегляне на председателя на Европейската комисия Урсула фон дер Лайен.
Сериозен конфликт на интереси, лошо управление и цензура
Според депутата Стасис Якелюнас, тя е част от огромна научна измама, свързана с Ковид-19 и пропагандна кампания, която причинява масови нарушения на човешките права и свободи и е заплаха за демокрацията в Европа.
Поради нейните действия и явен конфликт на интереси тя трябва да подаде оставка от поста си като председател на Комисията. Депутатът представи следните доводи:
- Фон дер Лайен е участвала в частна комуникация с изпълнителния директор на Пфайзер преди да подпише договора за покупка на ваксините, но отказва да разкрие съдържанието на тази комуникация. Това е явно нарушение на принципите за прозрачност и добра публична администрация.
- Според разкритите сегменти от споразумението с Пфайзер (не всички части са разкрити, което е още едно нарушение на същите принципи), Европейската комисия трябва да координира външната комуникация с този частен търговски субект и да популяризира ваксините срещу Ковид-19 като световно обществено благо. Това не е наука, това не е добро управление, това е изпълнение на бизнес-план за ваксини и председателят на Европейската комисия действа като главен търговски представител на тази компания.
- В резултат на този ангажимент г-жа фон дер Лайен се застъпва за ваксинацията като единственият начин да се сложи край на пандемията. Това е лъжа – има ефективни и не скъпи протоколи за лечение от началото на пандемията. Хиляди лекари по света свидетелстват за това, но председателят на Комисията ги игнорира през цялото време.
- След подписването на договора с Комисията на 20.05.2021 г. Пфайзер заяви в прес-съобщение, че „пандемията вероятно ще продължи още няколко години и всички трябва да бъдем ваксинирани по няколко пъти“. Как може да знаят това и защо председателят на Европейската комисия трябва да се „абонира“ за това твърдение?
- Комисията си сътрудничи със социалните мрежи за т.нар. „проверители на фактите“, с други думи, цензура на научни и обществени дебати за Ковид-19. Това сътрудничество беше обявено още на 10.06.2020 г. и е един от основните движещи елементи на пропагандата за Ковид-19.
- Според официалната декларация за интереси на председателя фон дер Лайен, нейният съпруг Хайко фон дер Лайен е медицински директор на биофармацевтична компания и също така съветник на друга фирма, която се консултира с него за германския и европейския пазар на здравеопазването. Тъй като г-жа Урсула фон дер Лайен участва активно в рекламирането на бизнеса с ваксините срещу Ковид-19, това е още един сериозен конфликт на интереси от нейна страна.
„Заради всичко това тя трябва да подаде оставка от поста си на председател на Европейската комисия“.
Якелюнас призова ръководството на всички политически групи и ръководството на Европейския парламент да създадат разследваща комисия за пандемията от Ковид-19. „Хората от Европейския съюз се нуждаят от отговори от този парламент за това, как и защо започна тази пандемия, как бе управлявана и как да се предотврати тя да се случи отново“.
„Епидемия от корупция“
Хърватският депутат Иван Синчич се изказа против налагането на зеления сертификат, който не само се доказа като неефективен, но и доведе до нарушаване на основни човешки и конституционни права, превръщайки се в средство за натиск в ръцете на властта за налагане на задължителна ваксинация.
„Някои европейски лидери като френския президент Макрон и италианския премиер Драги демонизират и остракират част от своя народ, които не приемат експерименталните медицински продукти, които се доказаха като ненадеждни и с много странични ефекти. Не можем да повярваме, че това се случва през 21 век. Това е епидемия от корупция и ние ще търсим отговорност за това“, заключи Синчич.
Милиони пострадали от ваксините се нуждаят от обезщетение
Френската депутатка Виржини Жорон се изказа против намерението да се продължи действието на зеления сертификат с още една година. Като цитира данни от Европейската медицинска агенция за повече от 1 милион странични ефекти, за случаи на миокардит, перикардит и автоимунни заболявания при деца след ваксинация, тя припомни, че още през септември 2021 г. е представила Резолюция за създаване на фонд за обезщетение на жертвите от ковид ваксините, но предложението ѝ е отхвърлено от Комисията за обществено здраве при Европарламента.
„Това ли наричате прозрачност?“
Като показа за пореден път в какъв вид са представени на евродепутатите договорите с Модерна и Пфайзер (почти изцяло заличени с черен цвят), румънският депутат Кристиан Терхеш съобщи, че с мнозинство от 72% Европейският парламент е гласувал за публикуването на пълния текст на тези договори.
„В интерес на европейските граждани е да има яснота и прозрачност относно търговските споразумения за ковид ваксините. Този интерес стои над изискването на производителите за поверителност“.
Затова Европейският парламент настоява европейският омбудсман да продължи да изисква от Европейската комисия да публикува нередактираната версия от търговските споразумения, както „Богари Медия“ вече писа.
Като заклейми действията на канадския премиер Трюдо и го сравни с диктатора Чаушеску, румънският депутат Терхеш заяви:
„Даже ако само се съмнявате във ваксинацията, вие сте отхвърлен! Не, вие трябва да вярвате – това е като Инквизицията!
Силата на Западния свят не е във военната, нито в икономическата сфера, а в ценностите, спазването на основните човешки права, разбирането, че държавата е за да служи на гражданите, а не гражданите на държавата“.
Целият текст тук – ТУК
.
- „Петя на моята Петя“ в Детройт
Новият български игрален филм „ПЕТЯ НА МОЯТА ПЕТЯ“ може да бъде видян на 9 април, събота, от 13.00 часа в Детройт, в Balkan American Center, 1451 E. Big Beaver Rd, Troy MI 48083, съобщава BulgariansinDetroit.com.
Ето още какво пише по темата Калина Венциславова от вестника на българите в Детройт:
Цената на билета за възрастни е $15, за пенсионери и деца – $5.
Филмът се препоръчва за деца над 15 г.
За регистрация КЛИКНИ ТУК
Филмът ще се прожектира, ако има интерес от поне 30 желаещи.
От нашата поща след първата прожекция на филма в Детройт:
„Един завладяващ филм и много различен от всички български филми, които съм гледала до сега е филмът „Петя на моята Петя“. Той привлича със свежа концепция и визия, която би трябвало да вкара повече млади хора в киносалоните. Преплитайки събития от миналото с герои от наши дни, филмът разширява публиката си, като обединява не само възрастни зрители, но и днешните тийнейджъри с трудностите на тяхното съзряване.
Заслужава да се гледа, силно го препоръчвам.“.
- За американското издание на „Избрани разкази“ на Людмил Тодоров
По-долу е представена последната книга (на английски език) на известния български кинорежисьор и писател, автор на три сборника с разкази и пет романа, Людмил Тодоров. Сборникът му „Избрани разкази“ бе публикуван през 2021 г. от американското издателство „Аксентс“ и днес може да бъде намерен и купен на Амазон (вж. линк).
Корицата на американското издание на книгата Ето какво откриваме във в. „Дума“ по този повод:
Людмил Тодоров е написал и сценариите за шестте си игрални филма, получили висока оценка у нас и в чужбина. Съвсем скоро предстоят нови срещи на почитателите му с неговото писано слово. През първото полугодие на тази година великотърновското издателство „Фабер“ ще публикува литературния триптих на Людмил Тодоров със заглавие „Посланичката„. А през втората половина на 2022 г. в каталога на софийското издателство „Ентусиаст“ ще бъде включен неговият роман „Смяна на оптиката„.
Сборникът „Избрани разкази“ на Людмил Тодоров бе публикуван през 2021 г. на английски език от американското издателство „Аксентс“. Той съдържа 28 разказа, половината от които не са излизали досега. С ненадмината ирония и чувство за хумор, както и с много топлота, изкусният разказвач Людмил Тодоров ни запознава с героите си в специфични, преломни моменти от живота им. Автор на корицата е художникът Кирил Златков.
От няколко години „Accents Publishing“, специализирано в издаването на поезия, прави стъпки към разнообразяване на жанровете, разказа за „Дума“ издателката Катерина Стойкова – поетеса, преводачка, радиоводеща и актриса, която от дълги години живее в САЩ. Постепенно към поетичните книги тя добавя и два романа на Керана Ангелова, с партньорството на ИК „Знаци“ и в превод на Христина Керанова и Кристофър Бъкстон. През 2019 г. е проведен конкурс за новели и са подбрани четири интересни заглавия. Книгата на Людмил Тодоров е нашият първи сборник с разкази и за нас е гордост да предложим на нашите читатели гласа на този опитен разказвач, казва г-жа Стойкова. И уточнява, че писателят сам е направил подбора на разказите за книгата, „с присъщия си безкомпромисен фокус върху качество и подредба“.
За впечатленията на американските читатели от сборника говорят често споделяните отзиви: „Невероятни разкази!“ и „С удоволствие прочетох книгата!“. Никак не съм изненадана от тези читателски реакции, моята собствена реакция беше точно такава, добавя издателката.
По нейните думи, преводът на „Избрани разкази“ е впечатляващ. Имала съм удоволствието да прочета част от тях и на български и най-големият комплимент, който мога да направя, е, че се четат като оригинал, споделя Катерина Стойкова. Златна Костова и Матей Тодоров не са пестили време и усилия и, заедно с редакторката Бисера Костова, ми изпратиха езиково издържан ръкопис, казва тя.
Съвсем обяснимо е, като се има предвид, че Златна Костова и Матей Тодоров са съпругата и синът на Людмил Тодоров, които в тънкости познават неговото творчество и авторски стил. Освен това и двамата са сред най-известните у нас майстори на превода от английски език на филми, театрални пиеси и книги.
До края на годината англоезичното издание „Избрани разкази“ ще бъде представено в Българския културен институт в Лондон. „Директорката Светла Дионисиева умее да създава празници за българската диаспора в Обединеното кралство“, сподели за „Дума“ Златна Костова. Вероятно е там да бъдат представени и двата романа, които предстои да излязат у нас. Българите в Лондон отдавна очакват нов роман от Людмил Тодоров – хубаво ще бъде, ако успеем да ги зарадваме, казва Златна Костова.
.
- E-vestnik: Олиото ще е най-малкият проблем
.
ОЛИОТО ЩЕ Е НАЙ-МАЛКИЯТ ПРОБЛЕМ. КАКВО ДА ОЧАКВАМЕ?
Иван Бакалов, e-vestnik.bg
Войната в Украйна дори да свърши до месец, катаклизмите в живота ни ще продължат.
Цената на тока скочи още преди войната, заедно със световна инфлация. Няма никакви начини токът да поевтинее, нито правителството, което и да е то, да продължи да дотира цената на тока. Предстои домакинствата да получат първите си сметки с увеличение на цената, без дотации от държавата. И след това започва ново увеличение.
Положението в България е особено сериозно, защото поради свои вътрешни причини, тя е усложнила положението си.
Излезе от строя важен елемент на енергийната система – ПАВЕЦ „Чаира“. Това е уникално съоръжение, с мощност почти колкото един блок в Козлодуй. Четири турбини, които се включват само в пикови часове и гарантират натоварването на енергийната система. Нощем, когато има излишък на ток от АЕЦ, турбините изпомпват водата обратно в горния язовир „Белмекен“. Нещо като гигантски акумулатор. Сега работи само една турбина, другите са извън строя. Правителството на Борисов е дало ремонта на две от турбините на гаражна фирма от кохортата калинки и теменужки на ГЕРБ.
ПАВЕЦ е проектирана и строена при соца и още тогава са дали производството на турбините на „Тошиба“. В Япония са произведени две от турбините, другите две в плевенски и софийски завод под контрола на „Тошиба“. Тези заводи отдавна не съществуват. Сега съществуват цехчета, на едно от които са поверили този сложен ремонт. Първата ремонтирана турбина гръмна още при пускането, втората не смеят да я пуснат, защото ще стане същото. Това са подробности. Най-важното е че, не сме защитени с нищо от растящата цена на тока. Тецовете „Марица Изток“ (американска собственост) ще останат най-важния производител на ток, с местни въглища. Ама бил скъп… Всички други тецове дори да заработят с въглища, ще трябва да внасят руски и/или украински, ако можем въобще да купуваме оттам.
АЕЦ „Козлодуй“ работи с руско ядрено гориво. Дори България да поръча примерно на „Уестингхауз“ да произведе касети с гориво пригодени за централата в Козлодуй, няма да излезе по-евтино, нито ще стане бързо.
Петролната рафинерия в Бургас е пригодена за руски петрол. Възможно е вносът му да бъде забранен. И без друго цената на бензин и дизел мина над 3 лв. литъра, а
до месец ще премине над 4 лв. за литър
– колкото достигна в някои европейски страни. Българите и това ще преглътнат, стига въобще да има бензин и дизел, защото са възможни и купони.
ЕС и САЩ обявиха ембарго, т. нар. санкции, които изключват продажба на западни производства на Русия, също и закупуване на суровини от там. Засега в Европа правят изключение за газ и петрол, но предстои свиване на вноса от Русия до възможни граници. 100% замяна на руския газ едва ли е възможна в близко бъдеще. Но и без Русия да спира доставките за Европа, цената на газа и петрола скочи повече от тази на тока.
Отоплението на парно ще поскъпне поне 100%, сегашните сметки от които се оплакват софиянци ще изглеждат евтиния. Тецовете на София работят с газ, могат да минат на мазут само временно, още по-скъпо. И ще бъде късмет да има скъпо парно, вместо режим на отоплението.
Отоплението с газови инсталации по домовете, което и сега е по-скъпо от парно, ще скочи пропорционално на цената на газа.
Отоплението на климатици, на което разчитат в по-топлите райони и сгради, вече няма да е никак икономично. Електрически печки за отопление ще могат да си позволят само хора, които могат да плащат между 1000 и 2000 лева на месец.Софиянци едва ли ги интересува, но 85% от България не се топли с парно.
Дървата вече са над 100 лева кубик. Нацепени, доставени, с транспорт и подреждане, излизат към 150 лева кубика, в момента в районите около София. Една двуетажна къща гори по около 5 кубика на месец. Нека
средният софиянец или жълтопаветник да си представи размера на бедствието
И да проумее политическите хватки на ГЕРБ – техните назначения в горски стопанства и агенции осигуряваха предизборно подаръци и дърва на ниска цена в малките населени места.
Това, което се задава, не е някакъв плашещ филмов сценарий. Войната в Украйна дори да свърши утре, продължава другата война – икономическа. Ембаргото върху руски доставки е особено тежко за деиндустриализирани страни като България. У нас всичко е вносно – от кафемелачки и климатици до телевизори и автомобили.
Как е например у нас производството на стомана и откъде ще идва тя занапред? „Стомана“-Перник (гръцки завод) претопява главно скрап и поскъпващи полуфабрикати. И понеже остави Перник без вода, вече ще си плаща по-скъпо. „Кремиковци“, който работеше с българска и вносна руда, е закрит. Заводът в Дебелт край Бургас е украински, работеше при соца с алжирска руда, после с руско-украинска, доколкото идва от спорните райони, за които воюват в Украйна, населени предимно с руснаци. Досега заводът е спирал заради доставки и преди войната.
Стоманата поскъпна рекордно още миналата година, тук не се усети много, поради регионалните доставки и по-слабо търсене.
Тя ще стане предимно вносна с всички произтичащи последствия – цените на арматура, винкели, тенекии, до най-сложни индустриални изделия ще скочат. Дори цените на колите на старо ще скочат.За храните – у нас дори доматите са три четвърти вносни. Без внос на основни неща като лук или картофи, вътрешния ни пазар не може да осигури търсенето. И агнешкото по Гергьовден е вносно, свинско. Овцете в България са намалели около 10 пъти, в сравнение с края на соца, кравите – около 7 пъти. Без преувеличение. Това е картината в България, която влиза в незапомнена досега криза от началото на 90-те, вероятно и по-сериозна.
Цените на зърно и храни продължават нагоре. В Украйна остават почти наполовина незасадени площи със зърно, Това ще повлияе на световната цена. България има достатъчно запаси и производство на пшеница, поради дотациите от ЕС, но цените няма начин да не се увеличат.
Хляб, вода, месо, сирене и т. н. до ток, вода, отопление, бензин и т. н.
Няма нещо, което да не поскъпне, а правителството единствено може да взима заеми, за да дотира цени, но до време, като при комунизма. И точно така разбира населението у нас ролята на правителството – да му осигурява евтин ток и бензин. Дори тези, които се бият в гърдите, че са десни, искат държавата да плаща.На този фон популистът Борисов периодично се явява да каже, че той поддържал години наред ниски цените на тока и газа…
Въпросът е – колко останаха да му вярват? Защото икономическата война води и до политическа криза.
.
- Океанът, който обичаме и на който вярваме
.
В издателство „Морски свят“ във Варна излезе книгата на български език „НА ОКЕАНА с любов, вяра и надежда“, автор на която е доктор на психологическите науки, професор Илия Пеев. Това е научна монография. Тя е посветена на Десетилетието на науките за Океана в интерес на устойчивото развитие (2021-2030), обявено от ООН на 5 декември 2017 година.
Илия Пеев. На Океана с любов, вяра и надежда. Песен за петте окена. Пет океански песни. Художник Сияна Струнчева. Редактор Петър Тодоров. Изд. „Морски свят”. Варна, 2022 Проф. Пеев се явява единственият в България към дадения момент доктор на психологическите науки в областта на морското образование, военноморските сили и търговския флот на Р България. Неговото име е добре известно в родината, в света, в нашата страна, благодарение на многобройните публикации (повече от 300) на български, английски и руски език в авторитетни научни издания, популярни средства за масова информация и на международни форуми.
Част от издадените книги на проф. Илия Пеев За своите научни трудове и многолетна педагогическа дейност той е удостоен с много награди в своята страна и задгранични институции.
Книгата „НА ОКЕАНА с любов, вяра и надежда“ е посветена на водещата роля на представителите на морските професии в развитието на световната икономика и социалния живот на планетата, героизма на мореплавателите и техните семейства. Включените в книгата статии на морска тематика, публикувани от автора през последните години, съставляват нейната композиционна характеристика. Трябва да подчертаем, че вниманието ни се привлича от оригиналността не само на съдържанието, но и от структурата на книгата: нейните пет глави предизвикват в паметта на читателя детската песен за петте океана, която не само им помага да ги изучат, но и предизвиква към тях любов. Благодарение на това, на автора успешно се удава да изпълни с конкретно съдържание главния лозунг на Десетилетието: „От Океана, който имаме сега – към Океана, за който мечтаем“.
На дадения момент тази книга се явява единственото научно изследване, посветено на Десетилетието на науките за Океана.
На 10 април 2021 г. монографията с успех беше представена пред Международната научна конференция в Санкт-Петербург „165 години руска психотерапия“, по време на XIII Лазурски четения, посветени на паметта на проф. д-р Александър Фьодорович Лазурский.
На конференцията проф. Илия Пеев бе награден за изключителен личен принос в развитието на психотерапията в Русия от Международната асоциация „Позитивна динамическа психотерапия“ и Санктпетербургския институт по психотерапия и психология на отношенията със статуетка и диплом „Янтарный дельфин“.
Статуетката „Янтарный дельфин“
Няма да бъде преувеличено да кажем, че тази книга е призвана да внесе значителен дял в решаването на двете фундаментални задачи на Десетилетието. Именно на тези задачи авторът фокусира вниманието на читателите, призовавайки ги за увеличаване знанията за Океана, неговото съвременно състояние и проблемите, които в тази връзка трябва да решат хората на планетата. Без тези знания, по мнението на автора, хората не могат да схванат, че тяхното благосъстояние пряко зависи от потенциала на ресурсите, с които разполага Световният океан, и че самите те могат да съдействат за разрешаване проблемите на Океана и моретата. Това е и една от причините, поради които на този етап от човешкото развитие, Океанът е много по-слабо изучен от Космоса и не могат да използват огромните океански ресурси.
Друг, не по-малко важен комплекс от задачи, се явява повишаване на авторитета и значението в обществото на науките за морето, които за съжаление през последните години и даже десетилетия забележимо се снижи.
Проф. Илия Пеев акцентира вниманието на читателите върху това, че в условията на съвременното цивилизационно развитие, само чрез задълбочено изучаване на целия комплекс от проблеми за Океана, можем да разберем какви изменения протичат в него, към какви загуби за цялото човечество те могат да доведат и какви мерки е необходимо да се предприемат, за тяхното преодоляване или смекчаване.
Изключително убедително са представени твърденията на автора, че очакваните резултати от Десетилетието на науките за Океана могат да станат реалност при следните проявления и достижения:
- ако Световният океан стане чист;
- здравословен и устойчив;
- предсказуем;
- безопасен;
- с устойчива продуктивност;
- прозрачен и достъпен.
Можем да не се съмняваме, че книгата на проф. Илия Пеев ще изиграе не само позитивна роля за разбирането на гореуказаните задачи от тези, от които в максимална степен зависи тяхното решаване, но и ще стане своеобразен генератор на мотивационна енергия в Десетилетието на науките за Океана в периода 2021 г. до 2030 г.
В хода на своето изследване авторът отделя особено внимание на Черно море, като част от Световния океан. И това е не само защото то е родно море за проф. Илия Пеев, свързано с различните етапи в неговия живот. Авторът умело се възползва и прилага принципа за единство на общото и особеното. Неговата аргументация позволява на читателите да разберат цялото многообразие на връзките на това море с проблемите на другите морета, в частност, и Океана, като цяло. В книгата се представя и интересен очерк от гледна точка на геологическия и историко-географския анализ.
Показана е уникалната красота и природно-ресурсното богатство на Черно море.
„Преди тридесет години – констатира авторът, – през 1990 година на Черно море се роди красивата идея за „Черноморска зона за сътрудничество и благоденствие“ и бяха заложени основите на Организацията за черноморско икономическо сътрудничество (ОЧИС) – Organisazion of the Black Sea Economic Cooperation (BSEC).
Символически – това е продължение на традициите от древността. След усвояване бреговете на Черно море от понтийските колонизатори, Черно море е започнало да се нарича Понт Евксински (гр. Pontos Euxinos – Гостоприемно море).
Наш дълг е – подчертава професор Илия Пеев – да съхраним Черно море като Гостоприемно море.
За съжаление, през последните години ние ставаме свидетели на сериозна трансформация на обстановката около Черно море. Все по-често информационните съобщения на световните масмедии за ситуацията в този басейн са проникнати от тревога и растящо напрежение. За никого не е тайна, че това е свързано с действията на извънрегионални сили.
За подобряването на климата в региона никак не способства така наречената инициатива „Триморие“, която обедини властта на 12 страни от Централна и Източна Европа, по оста от Балтийско към Адриатическо и Черно море.
Такива действия няма да доведат до създаване около Черно море зона на стабилност, сътрудничество и благоденствие, към което призовава книгата на проф. Илия Пеев. Но за съжаление подобни действия създават допълнително напрежение с непредсказуема перспектива.
В тази връзка особен интерес предизвиква направения от автора призив да се разберат посланията на Черно море за неговите потенциални възможности и синергия, обърнати към третото хилядолетие, а така също за ролята на човека в усвояването на богатствата на Световния океан. По мнението на проф. Илия Пеев, това може да се постигне само чрез огромни синеретически усилия на учените и специалистите-практици.
Една от главните теми и цели на книгата е отразена в първата глава на монографията: Черно море: пъзел от въоръжени конфликти или море от възможности и синергия през третото хилядолетие? Разпознаваме ли Черноморските послания и ще се вслушаме ли в тях? (Черноморска зона за сътрудничество и благоденствие). Тази идея горещо се поддържа в публикуваната в книгата рецензия на посланик Майкъл В. Христидис (Michael B. Christides), Генерален секретар на Организацията за черноморско икономическо сътрудничество (ЧИС).
В книгата читателите ще се запознаят с новата интерпретация на автора на така наречената „триада на безопасността“ и проблемите на безопасността на корабоплаването, а също и с интересния обзор на подводния експеримент „Хеброс ‘67“, проведен с усилията на български акванавти – изследователи.
Иска ми се да привлека вниманието на читателите към изразената в книгата лична позиция на автора по въпроса за защита на правата на моряците в условията на пандемията COVID-19. Неговите препоръки успешно се използват в психотерапията, сугестологията и сугестопедията, в това число и на корабите и в семействата на моряците.
Много авторитетни международни институции активно поддържат предложението, направено от проф. Илия Пеев през 2020 г., за учредяване на Вапцаровска международна премия „Морето и машините“.
Иска ми се да изразя надеждата, новата книга на проф. Илия Пеев „НА ОКЕАНА с любов, вяра и надежда“ ще бъде посрещната с голям интерес от научната и морската общественост, политиците и държавниците, специалистите, заети в морското дело, а така също от широк кръг читатели.
(Със съкращения.)
Д-р Анатолий Щелкунов
––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––
* Авторът е кандидат на философските науки, бивш руски посланик, почетен гражданин на Варна.
.
- Българи са сред доброволците, които изпращат храна и дрехи от Валенсия за Украйна
Украинци, руснаци, българи, испанци, латиноамериканци и румънци вече цяла седмица работят рамо до рамо и сърце до сърце, от сутрин до вечер като доброволци в изпращането на храна, дрехи и продукти от Валенсия за Украйна.
Всички тях ги обединява искането за мир, солидарност с мирното население на Украйна и несъгласието с решенията на политици, които работят в ущърб на интересите на собствените си народи, превърнали войната в бизнес.
Украйнецът Олександър Тамазлекар от Червенци, женен за рускиня – Наталия от Москва са семейство с две деца и са начело на цялата организация с фирмата си “Интерком”. В рамките на една седмица са изпратени 5 камиона с продукти и дрехи за Украйна. Най-големият дарител е испанец с лично дарение над 30 000.
В кампанията се включи и “Испано-българска Асоциация за интеграция и развитие“, представлявана от писателката Бойка Николас и музикантът Пламен Пенев.
Трогателно е как хора от различни националности в Испания работят заедно по цял ден в склада на фирмата – прегръщат се, говорят и плачат лице до лице, ръка до ръка, рамо до рамо, потресени от страданието на мирното украинско население.
Източник: Focus-news.net
.
- За ареста на Бойко Борисов – колко пъти излъга и как саботира прокуратурата
.
Димитър Гочев, e-vestnik-bg
.
Виждам, че доста приятели се вълнуват от днешната ситуация и казват, че с арестите била направена голяма грешка. Не съм тесен специалист по наказателен процес, но това е стандартната процедура при данни за извършено престъпление – каквито в случая има много.
В никакъв случай не става дума за “медийни публикации” както се опитват да внушават ГЕРБ-ерите и подчинената им прокуратура.
Иначе – както обикновено – прокуратурата просто излъга в брифинга си. Подчертавам и натъртвам – казаните неща на прокурорския брифинг бяха лъжа.
Прокуратурата днес излъга, че МВР нямало правомощие да разследва. Едновременно с това, на изслушването в сряда Гешев, стоейки на 2 метра от мен, пак излъга, че и прокуратурата нямала правомощия да разследва. Тогава кой има правомощия да разследва в тази държава?? Арменския поп, може би?
Изобщо, прокурорите лъжат, при това не особено умно – поне да се бяха опитали да има някаква последователност в измислиците им.
Преди да дойда в политиката знаех, че функцията по обвинение е пробита, но не очаквах мащабите да са толкова големи. Едно е да го гледаш по телевизора, друго е от първа ръка да виждаш, че институцията призвана да противодейства на престъпността, подпомага същата – нарочно и целенасочено.
По лъжите, свързани с конкретните арести:
1. МВР не е направило искане за повдигане на обвинение на трите задържани лица – лъжа – има си надлежните документи, в които е обективирано и подробно мотивирано искането на органите на МВР да бъде повдигнато обвинение на Бойко Борисов, Владислав Горанов и Севдалина Стоянова;
2. По преписката няма данни за лично предаване на парични суми на значителна стойност в полза на задържаните лица – лъжа – да, по преписката няма свидетелски показания на Божков; Говорителката на СГП обаче пропуска да отбележи, че по нея има собственоръчно подписани сведения от Васил Божков, в които подробно и в детайли предоставя информация как точно са били предоставяне милиони левове и евро на въпросните лица.
Единствената разлика между сведения и свидетелски показания е, че свидетелските показания са сведения, дадени след образуване на досъдебно производство. Именно това действие обаче прокуратурата отказва да извърши. Налице са и банкови документи и извлечения, предоставени от същото лице.
Удобно, прокуратурата укрива и изкривява и други данни, получени от трети лица, които доказват, че г-н Божков не е ходил само с пури при Бойко Борисов и Владислав Горанов.
Изправени сме за пореден път пред абсолютен саботаж от страна на прокуратурата на Република България, под ръководството на Гешев, която:
– Укрива документи за искане за повдигане на обвинение, а те лесно се проследяват;
– Прикрива и игнорира сведенията, получени от изнудвано лице, само и само за да не извърши разследване по закон. Сведения, които са всеобщоизвестни, а вече и достояние на Европейската прокуратура;
– Отрича законовите правомощия на разследващите органи, за да спъва дейността на всеки, който се опитва да работи срещу корупцията в страната.
В България независима прокуратура няма. Затова е крайно време ВСС да си изготви правилата по-скоро и да изпълни конституционните си задължения по отношение на Гешев!
От страницата на автора. Заглавието е на e-vestnik.bg.
––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––
* Авторът е юрист, народен представител от „Продължаваме промяната“.
.
- Задържаха Бойко Борисов и други членове на ГЕРБ
.
В ход е мащабна операция във връзка със 120 случая на Европейската прокуратура в България, съобщиха от МВР.
Извършват се претърсвания и изземвания на много адреси. Към момента са задържани Бойко Борисов, Владислав Горанов, Менда Стоянова и Севдалина Арнаудова.
От ГЕРБ заявиха, че те не са задържани, а се правят обиски в домовете им.
„Това е началото на края на правителството на Петков“, посочи зам.-председателят на партията Тома Биков.
„В момента виждаме отново една ПР акция. Аз нямам притеснения. Притеснява ме това, че законите в България все повече и повече не се спазват. Това, което се случва е безпрецедентно. Показва законите в страната. Не може да се прави по подобен начин обиск“, категорична е Деница Сачева.
„Тази акция идва само ден, след като се обяви новата социология, според която ГЕРБ не само наваксва изоставането от ПП, но и е напът да ги изпревари“, посочи Георг Георгиев.
В момента Младен Маринов, Кирил Ананиев, Костадин Ангелов, Томислав Дончев, Тома Биков, Деница Сачева и членове от младежката организация на ГЕРБ се намират пред дома на Борисов в Банкя и скандират „оставка“.
ПР-ът на ГЕРБ Никола Николов също за NOVA, че Борисов не е задържан, а се извършва само проверка в домовете им.
По информация от разследването в дома на Арнаудова е открит джип, който се води собственост на фирмата „Аркад“. Тя строи газопровода „Турски поток“ през България.
Междувременно премиерът Кирил Петков написа в страницата си във Фейсбук: „Няма никой над закона!“.
. - За фондация „Миню Балкански“ и нейните лауреати
.
Разширен репортаж на EuroTV.media
Висшият институт за развитие на културата, науката и технологиите в България е основан от професор Минко Балкански през 1993 година. Той ратува да се прочуят в световен мащаб най-блестящите български таланти, както и богатството на българската култура. Стъпките, предприети от фондацията в насока образование, са следните:
– провеждане на курсове за усъвършенстване на преподаватели;
– възстановяване на ентусиазма и авторитета на българските учители;
– провеждане на курсове за усъвършенстване на преподавателите с цел възстановяване на ентусиазма и авторитета на българските учители;
– въвеждане на „Морал, етика и гражданско образование“ като редовна дисциплина в образователната система на България;
– привличане към България на специалисти от световна класа в области с висок научен и икономически потенциал;
– участие от страна на тези специалисти в конференции, симпозиуми и работни срещи, даващи възможност на българските учени, инженери и предприемачи да черпят от техните опит и познания..
.
Източник: EuroTV.media
.
- „За всичко случващо се в САЩ е виновна Русия…“
В Америка се сблъскваме с най-високите цени на бензина в историята на САЩ, надминавайки дори предишния връх отпреди финансовата криза през 2008 година. Тази седмица средната национална стойност за галон бензин беше над $4,10.
Белият дом миналата сряда се опита да хвърли вината на президента на Руската федерация Владимир Путин за рекордно високо ниво на цените.
„Месеци наред Путин дрънка с оръжията си и месеци наред цените на газа се покачват…“ – пише в Туитър Кейт Бедингфийлд (вж. снимката горе).
„Ако отидете да напълните колата или камиона си с бензин и сте изненадани от скорошното увеличение на цените, то обвинете диктатора Путин и неговата безумна война…“ – предложи и бившият посланик на САЩ в Канада Брус Хейман (@BruceAHeyman).
Две подходящи карикатури по този повод, които са разбираеми и без превод. С едно обединяващо изречение като коментар: „На кривата ракета космосът й пречи.“
‘
.И накрая, една предизборна снимка. Текстът на задното стъкло гласи: “Ако сте гласували за Байдън, моля, последвайте ме до близката бензиностанция, за да платите вие сметката!”
.
- Джорд Сорос: Путин и Третата световна война
Джордж Сорос е основател и председател на фондациите за отворено общество, автор на „В защита на отвореното общество“ (2019). Коментарът му е за платформата Project Syndicate.
Нахлуването на Русия в Украйна на 24 февруари беше началото на трета световна война, която има потенциала да унищожи нашата цивилизация. Инвазията беше предшествана от дълга среща между руския президент Владимир Путин и китайския президент Си Цзинпин на 4 февруари – началото на празнуването на китайската лунна Нова година и Зимните олимпийски игри в Пекин. В края на тази среща двамата мъже пуснаха внимателно изготвен документ от 5000 думи, обявяващ тясно партньорство между двете им страни. Документът е по-силен от всеки договор и би трябвало да е предшестван от подробни преговори.
Бях изненадан, че Си, изглежда, е дал на Путин картбланш да нахлуе и да води война срещу Украйна. Той трябва да е много уверен, че потвърждаването му като доживотен владетел на Китай по-късно тази година ще бъде просто формалност. След като съсредоточи цялата власт в собствените си ръце, Си внимателно написа сценария, по който ще бъде издигнат до нивото на Мао Цзедун и Дън Сяопин.
След като получи подкрепата на Си, Путин се зае да реализира мечтата на живота си с невероятна бруталност. Наближавайки 70-годишната си възраст, Путин смята, че ако иска да остави своя отпечатък в руската история, то е сега или никога. Но неговата концепция за ролята на Русия в света е деформирана. Той, изглежда, вярва, че руският народ се нуждае от цар, когото да следва сляпо. Това е пряката противоположност на демократичното общество и това е визия, изкривяваща руската „душа“, която е емоционална до степен на сантименталност.
Като дете имах много срещи с руски войници, когато окупираха Унгария през 1945 г. Научих, че те ще споделят последното си парче хляб с вас, ако им допадаш. По-късно, в началото на 80-те години, се впуснах в това, което наричам моя политическа филантропия.
Първо създадох фондация в родната си Унгария, а след това активно участвах в разпадането на Съветската империя. Когато Михаил Горбачов дойде на власт през 1985 г., разпадането вече беше започнало. Създадох фондация в Русия и след това направих същото във всяка от държавите, останали след това. В Украйна създадох фондация още преди тя да стане независима държава. Посетих и Китай през 1984 г., където бях първият чужденец, на когото беше разрешено да създаде фондация (която затворих през 1989 г., точно преди клането на площад „Тянанмън“).
Не познавам Путин лично, но съм наблюдавал издигането му много внимателно и съм наясно с неговата безмилостност. Той превърна столицата на Чечения Грозни в руини, точно както в момента заплашва да направи и с Киев.
Путин беше хитър оперативен работник на КГБ, но, изглежда, се промени напоследък. След като е развил своята фиксидея, изглежда, е загубил връзка с реалността. Той определено е преценил погрешно ситуацията в Украйна. Очакваше руски говорещите украинци да посрещнат руските войници с отворени обятия, но се оказа, че те не се различават от украиноезичното население. Украинците оказаха невероятно смела съпротива срещу привидно огромни шансове за руска победа.
През юли 2021 г. Путин публикува дълго есе, в което твърди, че руснаците и украинците са наистина един народ и че украинците са били подведени от неонацистки агитки. Първата част от неговия аргумент не е лишена от историческа обосновка, като се има предвид, че Киев е първоначалното седалище на Руската православна църква. Но във втората част Путин се оказа подведеният. Трябваше да се информира по-добре. Много украинци се сражаваха храбро по време на протестите на Евромайдана през 2014 г.
Събитията от 2014 г. много го ядосаха. Но руската армия се представи зле, когато получи заповед да атакува украинските си братя. Вкоренената корупция при възлагането на поръчки за отбрана също е изиграла важна роля за неефективността му. Вместо да се обвинява, Путин изглежда сякаш буквално е полудял. Той е решил да накаже Украйна за това, че му се противопостави, и изглежда, че действа без никакви задръжки.
Той хвърля цялата руска армия в битката и пренебрегва всички правила на войната, не на последно място като бомбардира безразборно цивилното население. Пострадали са много болници, а електрическата мрежа, захранваща атомната електроцентрала в Чернобил (в момента окупирана от руски войски), е повредена. В обсадения Мариупол 400 000 души са без вода и храна от близо седмица.
Русия може да загуби войната. Съединените щати и Европейският съюз изпращат отбранителни оръжия в Украйна и се полагат усилия за закупуване на руски изтребители МиГ, с които украинските пилоти знаят как да летят. Те биха могли да направят ситуацията много по-различна. Независимо от резултата, Путин вече направи чудеса, що се отнася до укрепване решителността и единството на ЕС.
Междувременно Си, изглежда, е осъзнал, че Путин е станал измамник. На 8 март, един ден след като китайският външен министър Ван И настоя, че приятелството между Китай и Русия остава „стабилно“, Си се обади на френския президент Еманюел Макрон и германския канцлер Олаф Шолц, за да каже, че подкрепя техните миротворчески усилия. Той иска максимална сдържаност във войната, за да предотврати хуманитарна криза.
Далеч не е сигурно, че Путин ще изпълни желанието на Си. Можем само да се надяваме, че Путин и Си ще бъдат отстранени от власт, преди да унищожат нашата цивилизация.
Източник: dnes.dir.bg
.
- Разписание за евакуация на граждани от Украйна
.
Министерството на външните работи на Р България оповести актуално разписание на зелените коридори за евакуация на гражданите от Украйна за 6 март 2022 г.
Във връзка със силно влошаващата се обстановка в Украйна и осигурените зелени коридори за напускане на гражданското население на Украйна, Mинистерството на външните работи на България призовава всички български граждани да използват осигурените евакуационни влакове от жп гарите на територията на Украйна.
Актуално разписание за днес, 06.03.2022 г.:
№ 7603/7604 Львов – Пшемысль, отправлением в 00:40;
№ 7605/7606 Львов – Пшемысль, отправлением в 05:27;
№950 Львов – Хрубешув (схемой 20 вагонов), отправлением 07:10;
№ 35/36 Львов – Пшемысль (схемой 15 вагонов), отправлением в 07:10;
№ 7607/7608 Львов – Пшемысль, отправлением в 08:52;
№ 902/903 Днепр – Хелм, отправлением в 09:00;
№ 7614/7615 Львов – Хелм, отправлением ДПКр-2 в 09:30;
№ 918/919 Запорожье – Хелм, отправлением в 06.03.2022 в 11:00;
№ 7609/7610 Львов – Пшемысль, отправлением в 12:12;
№952 Львов – Хрубешув (схемой 20 вагонов), отправлением в 13:20;
№7616/7617 Львов – Хелм, отправлением в 14:00 (двойной состав ДПКр-3);
№ 7611/7612 Львов – Пшемысль, отправлением в 15:40;
№939/940 Харьков – Хелм, отправлением в 17:00;
№67/68 Киев – Варшава (5 вагонов RIC) с группой вагонов Киев – Хелм (8 вагонов), отправлением в 19:13;
№7601/7602 Львов – Пшемысль, отправлением в 19:55.
Со станции Чоп на станцию Захонь (Венгрия) будут курсировать 9 пар поездов венгерского формирования.
Сигнали и молби за съдействие на български граждани се приемат денонощно на дежурните телефони на дирекция „Ситуационен център“: +35929482404; +35929713856; +35929482552; +35929482085; +35929483051; +35929483052 или на имейл: [email protected].
.
- Защо САЩ назовават атаката на Русия в Украйна „непровокирана“?
.
БРАЙС ГРИЙН (FAIR, 4 март 2022 г.)
.
Много правителства и медийни фигури с право осъждат атаката на руския президент Владимир Путин срещу Украйна като акт на агресия и нарушение на международното право. Но в първата си реч за инвазията на 24 февруари президентът на САЩ Джо Байдън също нарече инвазията „непредизвикана“.
Това е дума, която е повтаряна многократно в медийната екосистема. „Силите на Путин влязоха във втория по големина град в Украйна на четвъртия ден от непровокираната инвазия“, съобщи Axios ( 2/27/22 ); „Непредизвикана инвазия на Русия в Украйна влезе във втората си седмица в петък“, каза CNBC ( 3/4/22 ). Vox ( 3/1/22 ) пише за „решението на Путин да започне непредизвикана и ненужна война с втората по големина държава в Европа“.
Изразът „непровокирана атака“ прикрива дълга история на провокативно поведение от Съединените щати по отношение на Украйна. Тази история е важна за разбирането как стигнахме дотук и каква степен на отговорност носят САЩ за настоящата атака срещу Украйна.
Пренебрегване на експертни съвети
Историята започва в края на Студената война, когато САЩ бяха единственият глобален хегемон. Като част от сделката, която финализира обединението на Германия, САЩ обещаха на Русия, че НАТО няма да се разширява „един инч на изток“. Въпреки това, не след дълго разговорите за разширяване започнаха да циркулират сред политиците.
През 1997 г. десетки ветерани от външната политика (включително бившия министър на отбраната Робърт Макнамара и бившия директор на ЦРУ Стансфийлд Търнър) изпратиха съвместно писмо до тогавашния президент Бил Клинтън, наричайки „настоящите ръководени от САЩ усилия за разширяване на НАТО… политическа грешка с исторически размери ” Те прогнозираха:
В Русия разширяването на НАТО, което продължава да се противопоставя в целия политически спектър, ще засили недемократичната опозиция, ще подкопае онези, които подкрепят реформите и сътрудничеството със Запада [и] ще постави руснаците под въпрос цялото уреждане след Студената война.
Колумнистът на New York Times Томас Фридман ( 5/2/98 ) през 1998 г. попита известния дипломат Джордж Кенън – архитект на стратегията на САЩ за сдържане от Студената война – относно разширяването на НАТО. Отговорът на Кенан:
Мисля, че това е началото на нова студена война. Мисля, че руснаците постепенно ще реагират доста негативно и това ще се отрази на политиката им. Мисля, че това е трагична грешка. Нямаше никаква причина за това. Никой не е заплашвал никой друг.
Разбира се, ще има лоша реакция от Русия и тогава [разширителите на НАТО] ще кажат, че винаги сме ви казвали, че така са руснаците, но това е просто погрешно.
Въпреки тези предупреждения, Полша, Унгария и Чехия бяха добавени към НАТО през 1999 г., а България, Естония, Латвия, Литва, Румъния, Словакия и Словения последваха през 2004 г.
Американските планиращи бяха предупредени отново през 2008 г. от посланика на САЩ в Москва Уилям Бърнс (сега директор на ЦРУ при Джо Байдън). WikiLeaks изтече телеграма от Бърнс, озаглавена „Nyet означава Nyet: Червените линии за разширяване на НАТО на Русия“, която включва друго пророческо предупреждение, което си струва да се цитира изцяло:
Аспирациите на Украйна и Грузия към НАТО не само докосват грубия нерв в Русия, но и пораждат сериозни опасения относно последствията за стабилността в региона . Русия не само усеща обкръжаване и усилия за подкопаване на влиянието на Русия в региона, но също така се страхува от непредвидими и неконтролирани последици, които биха засегнали сериозно интересите на руската сигурност.
Експертите ни казват, че Русия е особено притеснена, че силните разделения в Украйна относно членството в НАТО , като голяма част от етническата руска общност е против членството, могат да доведат до голямо разцепление, включващо насилие или в най-лошия случай гражданска война . В този случай Русия ще трябва да реши дали да се намеси; решение , пред което Русия не иска да се изправя .
Де факто съюзник в НАТО
Но САЩ подтикнаха Русия да вземе такова решение. Въпреки че европейските страни са разделени относно това дали Украйна трябва да се присъедини или не, мнозина в лагера на НАТО са категорични относно поддържането на „политиката на отворените врати“ на алианса. Дори когато американските специалисти по планиране предупреждаваха за руска инвазия, генералният секретар на НАТО Йенс Столтенберг повтори плановете на НАТО от 2008 г. за интегриране на Украйна в алианса ( Ню Йорк Таймс, 16.12.21 ). Администрацията на Байдън е възприела по-заобиколен подход, подкрепяйки абстрактно „правото на Киев да избира свои собствени мерки за сигурност и съюзи“. Но внушението е очевидно.
Дори и без официално да е в НАТО, Украйна се превърна в де факто съюзник на НАТО — и Русия обърна голямо внимание на тези събития. В реч през декември 2021 г. пред своите висши военни, Путин изрази загрижеността си:
През последните няколко години военни контингенти на страните от НАТО почти постоянно присъстваха на украинска територия под предлог на учения. Украинската система за контрол на войските вече е интегрирана в НАТО. Това означава, че щабът на НАТО може да издава преки команди на украинските въоръжени сили, дори на техните отделни части и отряди…
Киев отдавна прокламира стратегически курс за присъединяване към НАТО. Всъщност всяка страна има право да избере своя собствена система за сигурност и да влезе във военни съюзи. Нямаше да има проблем с това, ако не беше едно „но“. Международните документи изрично уреждат принципа на равна и неделима сигурност, който включва задължения да не се засилва собствената сигурност за сметка на сигурността на други държави…
С други думи, изборът на пътища за гарантиране на сигурността не трябва да представлява заплаха за други държави, докато присъединяването на Украйна към НАТО е пряка заплаха за сигурността на Русия.
В разяснителна статия Ню Йорк Таймс ( 2/24/22 ) изтъкна разширяването на НАТО като основна причина за войната. За съжаление, Times пропусна критичния контекст на обещанието на НАТО да не се разширява и последващото изоставяне на това обещание. Това е важен контекст за разбиране на руския възглед за политиката на САЩ, особено предвид множеството предупреждения от американски дипломати и експерти по външната политика.
Превратът на Майдана от 2014 г
Основен повратен момент в отношенията САЩ/Украйна/Русия беше насилственото и противоконституционно сваляне от власт през 2014 г. на президента Виктор Янукович, избран през 2010 г. при гласуване , силно разделено между Източна и Западна Украйна. Отстраняването му дойде след месеци на протести, водени отчасти от крайнодесни екстремисти ( FAIR.org , 3/7/14 ). Седмици преди свалянето му, неизвестна страна изтече телефонно обаждане между американски служители, обсъждайки кой трябва и не трябва да бъде част от новото правителство и намиране на начини да „запечата сделката“. След свалянето политик, който чиновниците определиха като „мъжът“, дори стана министър-председател.
Участието на САЩ беше част от кампания, насочена към използване на разделенията в украинското общество, за да изтласкат страната в сферата на влияние на САЩ, изваждайки я от руската сфера ( FAIR.org , 1/28/22 ). След свалянето от власт Русия незаконно анексира Крим от Украйна, отчасти за да осигури голяма военноморска база от новото украинско правителство.
New York Times ( 2/24/22 ) и Washington Post (2/28/22 ) пропуснаха ролята на САЩ в тези събития. В американските медии този критичен момент от историята е напълно изчистен от влиянието на САЩ, заличавайки критична стъпка по пътя към настоящата война.
Поддържане на гражданската война жива
В друг отговор на свалянето от власт, въстание в украинския регион Донбас прерасна в бунтовническо движение, което обяви независимост от Украйна и обяви създаването на свои собствени републики. Произтичащата гражданска война отне хиляди животи, но беше до голяма степен спряна през 2015 г. със споразумение за прекратяване на огъня, известно като споразуменията Минск II.
Сделката, договорена от Украйна, Русия и други европейски страни, имаше за цел да предостави някаква форма на автономия на отцепилите се региони в замяна на реинтегрирането им в украинската държава. За съжаление украинското правителство отказа да приложи предвиденото в споразуменията автономия. Анатол Ливен, изследовател от Института за отговорно управление на държавата Куинси, пише в The Nation ( 15/11/21 ):
Основната причина за този отказ, освен общия ангажимент за запазване на централизираната власт в Киев, е вярата, че постоянната автономия за Донбас ще попречи на Украйна да се присъедини към НАТО и Европейския съюз, тъй като регионът може да използва конституционното си положение в рамките на Украйна. за блокиране на членството.
Вместо това Украйна избра да удължи конфликта в Донбас и никога не е имало значителен натиск от страна на Запада за промяна на курса. Въпреки че имаше кратки съобщения за възобновяването на споразуменията още в края на януари, шефът на украинската сигурност Алексей Данилов предупреди Запада да не оказва натиск върху Украйна за изпълнение на мирното споразумение. „Изпълнението на споразумението от Минск означава унищожаване на страната“, каза той ( AP , 1/31/22 ). Данилов твърди, че още при подписването на споразумението преди осем години „за всички разумни хора вече е било ясно, че е невъзможно да се приложи”.
Ливен отбелязва, че дълбочината на руската ангажираност все още не е напълно изпитана, но Путин подкрепи споразуменията от Минск, като се въздържа от официално признаване на републиките на Донбас до миналата седмица .
“Ню Йорк Таймс“ ( 2/8/22 ) обяснява споразуменията от Минск, обвини техния провал в разногласието между Украйна и Русия относно тяхното прилагане. Това обаче е недостатъчно за обяснение на провала на споразуменията, като се има предвид, че Русия не може да засегне украинската парламентарна процедура. “ Таймс“ тихо призна, че законът, предназначен да определи специален статут в Донбас, е бил „отложен“ от украинците, което показва, че страната е спряла да се опитва да реши проблема в полза на безизходица.
Нямаше споменаване на коментарите на висш украински служител, които открито осъждат мирните споразумения. Нито пък беше признато, че САЩ биха могли да използват влиянието си, за да накарат Украйна да реши проблема, но се въздържаха да го направят.
Украинска ракетна криза
Един недостатъчно обсъждан аспект на тази криза е ролята на американските ракети, разположени в страните от НАТО. Много медии твърдят, че Путин прилича на Хитлер ( Вашингтон пост, 2/24/22 ; Бостън Глоуб, 2/24/22 ), адски настроен да завладее старите съветски държави, за да „пресъздаде [е] Руската империя със себе си като Цар“, както каза пред Politico служителят на Държавния департамент на Клинтън Строуб Талбот ( 25.02.22 ).
Експертите се опитват да психоанализират Путин, питайки „Какво го мотивира?“ и отговаря , като цитира неговата телевизионна реч на 21 февруари, която разказва историята на отношенията на Украйна с Русия.
Тази реч е широко характеризирана като призив за възстановяване на Съветската империя и предизвикателство към правото на Украйна да съществува като суверенна нация. Корпоративните медии игнорират други публични изявления на Путин през последните месеци. Например, на разширено заседание на Съвета на Министерството на отбраната, Путин разясни какво смята за основна военна заплаха от разширяването на САЩ/НАТО в Украйна:
Изключително тревожно е, че в близост до Русия се разполагат елементи от глобалната отбранителна система на САЩ. Пускови установки Mk 41, които се намират в Румъния и трябва да бъдат разположени в Полша, са пригодени за изстрелване на ударни ракети Tomahawk. Ако тази инфраструктура продължи да се движи напред и ако ракетните системи на САЩ и НАТО бъдат разположени в Украйна, времето за полет до Москва ще бъде само 7-10 минути или дори пет минути за хиперзвукови системи. Това е огромно предизвикателство за нас, за нашата сигурност.
Съединените щати все още не притежават хиперзвукови оръжия, но знаем кога ще ги имат… Те ще доставят хиперзвукови оръжия на Украйна и след това ще ги използват като прикритие… за да въоръжат екстремисти от съседна държава и да ги подтикнат срещу определени региони на Руската федерация, като Крим, когато смятат, че обстоятелствата са благоприятни.
Наистина ли смятат, че не виждаме тези заплахи? Или смятат, че просто ще стоим безучастни и гледаме как се появяват заплахи за Русия? Това е проблемът: ние просто нямаме място за отстъпление.
Наличието на тези ракети толкова близо до Русия – оръжия, които Русия (и Китай) виждат като част от плана да дадат на Съединените щати капацитет да нанесат първи ядрен удар без отмъщение – сериозно оспорва възпирането на Студената война на взаимно гарантираното унищожение и прилича повече на пистолет, насочен към главата на Русия до края на ядрената ера. Това би ли било приемливо за някоя страна?
Медиите отказват да представят този важен въпрос на публиката си, вместо това излагат мотивите на Путин в чисто агресивни термини.
Отказ за деескалация
До декември 2021 г. американските разузнавателни агенции бият тревога, че Русия трупа войски на украинската граница и планира да атакува. И все пак Путин беше много ясен за пътя към деескалация: той призова Запада да спре разширяването на НАТО, да договори украинския неутралитет в съперничеството Изток/Запад, да премахне ядрените оръжия на САЩ от неразпространяващите се страни и да премахне ракетите, войските и бази близо до Русия. Това са искания, които САЩ със сигурност биха направили, ако бяха на позицията на Русия.
За съжаление САЩ отказаха да преговарят по основните опасения на Русия. САЩ предложиха някои сериозни стъпки към по-голямо споразумение за контрол на въоръженията ( Antiwar.com , 2/2/22 ) – нещо, което руснаците признаха и оцениха – но пренебрегнаха въпросите за военната дейност на НАТО в Украйна и разполагането на ядрени оръжия в Източна Европа ( Antiwar.com , 2/17/22 ).
Що се отнася до разширяването на НАТО, Държавният департамент продължи да настоява , че те няма да компрометират политиката на отворени врати на НАТО – с други думи, той отстояваше правото да разширява НАТО и да игнорира червената линия на Русия.
Въпреки че САЩ сигнализираха , че ще одобрят неформално споразумение, което да попречи на Украйна да се присъедини към алианса за определен период от време, това очевидно няма да е достатъчно за Русия, която все още помни последното нарушено споразумение.
Вместо да се справят с притесненията на Русия относно отношенията на Украйна с НАТО, САЩ вместо това избраха да излеят стотици милиони долари оръжия в Украйна, което изостря изразените от Путин опасения. Украинският президент Владимир Зеленски не помогна на нещата, като предположи , че Украйна може да започне програма за ядрени оръжия в разгара на напрежението.
След като Путин обяви признаването си на отцепилите се републики, държавният секретар Антони Блинкен отмени преговорите с Путин и започна процеса на въвеждане на санкции срещу Русия – всичко това преди руските войници да стъпят в Украйна.
Ако САЩ бяха истински заинтересовани да избегнат войната, щяха да използват всяка възможност да деескалират ситуацията. Вместо това правеше обратното почти на всяка стъпка от пътя.
В разяснителната си статия Washington Post ( 2/28/22 ) омаловажи значението на отхвърлянето на САЩ от основните опасения на Русия, като написа: „Русия каза, че иска гаранции, че Украйна няма да бъде забранена да се присъедини към НАТО – нестартер за западния алианс, който поддържа политика на отворени врати“. Политиката на отворените врати на НАТО просто се приема като неизменна политика, с която Путин просто трябва да се справи. Точно това предположение, толкова ключово за кризата в Украйна, остава неоспорено в медийната екосистема на САЩ.
„Стратегическият случай за риск от война“
Невъзможно е да се каже със сигурност защо администрацията на Байдън е възприела подход, който увеличава вероятността от война, но една статия на Wall Street Journal от миналия месец може да предложи известна представа.
Вестникът ( 12/22/21 ) публикува статия от Джон Дени, изследовател в Атлантическия съвет , мозъчен тръст, финансиран от САЩ и съюзническите правителства, който служи като де факто мозъчен тръст на НАТО. Статията беше с провокативно заглавие „Стратегическият случай за риск от война в Украйна“. Аргументът на Дени беше, че Западът трябва да откаже да преговаря с Русия, защото всеки потенциален резултат би бил от полза за интересите на САЩ.
Ако Путин отстъпи без сделка, това ще бъде голям срам. Той ще загуби лице и ръст, както в страната, така и на световната сцена.
Но влизането на Путин във война също би било добре за САЩ, твърди изданието на Journal . Първо, това ще даде на НАТО повече легитимност чрез „изковаване на още по-силен антируски консенсус в цяла Европа“. Второ, голяма атака ще предизвика „поредния кръг от по-изтощителни икономически санкции“, отслабвайки руската икономика и нейната способност да се конкурира със САЩ за глобално влияние. Трето, една инвазия е „вероятно да породи партизанска война“, която „ще подкопае силата и морала на руските военни, като същевременно ще подкопае вътрешната популярност на г-н Путин и ще намали меката сила на Русия в световен мащаб“.
Накратко, ние имаме част от мозъчния тръст на НАТО, който се застъпва за рискуването на украинските цивилни като пионки в стремежа на САЩ да укрепят позициите си по света.
„Нещо, дори по-лошо от войната“
Доклад на Ню Йорк Таймс ( 2/3/22 ) на Иван Кръстев от Виенския институт по човешки науки също предполага, че руската инвазия в Украйна няма да бъде най-лошият резултат:
Едно руско нахлуване в Украйна би могло по перверзен начин да спаси сегашния европейски ред. НАТО нямаше друг избор, освен да отговори категорично, като въведе строги санкции и действа в решително единство. Като втвърди конфликта, г-н Путин можеше да сплоти опонентите си.
Докладът беше озаглавен „Европа мисли, че Путин планира нещо, дори по-лошо от войната“ – това нещо е „нова европейска архитектура за сигурност, която признава сферата на влияние на Русия в постсъветското пространство“.
Невъзможно е да се знае със сигурност дали администрацията на Байдън споделя това усещане, че руската инвазия ще има полза, но стимулите са ясни и голяма част от предсказаното в тези публикации ще се сбъдне.
Нищо от това не означава, че нахлуването на Путин е оправдано – FAIR решително осъжда инвазията като незаконна и пагубна – но наричането й „непредизвикана“ отвлича вниманието от собствения принос на САЩ към този катастрофален резултат. САЩ пренебрегнаха предупрежденията както на руските, така и на американските официални лица, че може да избухне голям пожар, ако САЩ продължат по пътя си, и не трябва да е изненадващо, че в крайна сметка това го направи.
Сега, когато светът отново се приближава до ръба на ядреното всеубийство, за западната публика е по-важно от всякога да разбере и оспори ролята на собственото си правителство в довличането на всички ни до тази точка.
Източник: fair.org
- САЩ: Похищението на Европа
Автор: Велислава Дърева*
Зевс под прикритие. Новият заден двор на Америка. Плач за Крим.
Първа част от поредицата „САЩ: Похищението на Европа“ /Поглед.инфо/**
Митология
Европа, дъщерята на финикийския цар Агенор, била наивна и доверчива девойка. Играела си тя с приятелки на морския бряг и не забелязала кога и откъде се появил един бял бик, който бил похотливецът Зевс под прикритие. Грабнал белият бик Европа, метнал я на гръб, и я отвлякъл, и я похитил, и я замъкнал на остров Крит, и я завлякъл в една пещера, а тя плачела и ридаела, но било късно, безвъзвратно късно. Прелъстителят Зевс се преобразил на красив младеж, врътнал главата на Европа, и се родили Радамант, Сарпедон и Минос – онзи цар Минос, дето повикал Дедал (бащата на Икар) да построи един лабиринт, за да скрие там чудовището Минотавър (позорния плод на прелюбодеянието на царската съпруга с един бик, който не бил Зевс), същият Минотавър, който обичал да се забавлява с невинни юноши и девойчета, обаче Тезей го убил с един удар на своя магически меч, подарен от Ариадна, дъщерята на Минос, която се влюбила в Тезей, и му дала освен меч и едно клъбце прежда, че да си маркира пътя и да излезе от лабиринта…
При Тициан Европа е пухкава, разголена дебеланка; при Рембранд е комай по-едричка от своя похитител; при Джанбатиста Тиеполо – хладна кокетка; при единия бикът е някак безучастен; при другия – мил и ласкав; при третия – умоляващ, чака да нагиздят Европа, че да я отвлече, и изобщо цялата работа не прилича на похищение. И неизменно – бузести ангелчета и пълнички нимфи.
В Ringling Museum of Art в Сарасота, щата Флорида, нещата изглеждат драматични – Европа е здраво завързана, направо разпната върху гърба на страховит бронзов бик; тя – безпомощна, той – брутален, тя – безволева, той – свиреп и неумолим. Не знам кой е скулпторът, но е казал всичко.
„Бикът отвлича Европа“ според илюзиите в Източна Европа (паметник в Одеса)… и според агресивния манталитет на САЩ (паметник във Флорида)Няма битка за Украйна, има война срещу Русия.
Войната срещу Русия е война срещу Европа, за окончателното омаломощаване и покоряване на Европа от САЩ.
Войната на САЩ е война срещу всяка възможност Европа да се превърне в геополитически субект, да си върне изначалната роля на истински, а не привиден, сомнанбулен фактор на световната сцена. Войната на САЩ е война срещу всяка мисъл, срещу всяка стъпка за нормално сътрудничество между Русия и Европа – не лицемерно, не рекетьорско, не колонизаторско, не използваческо, не високомерно.
И най-сетне – войната на САЩ е война срещу Европа като цивилизация, история и култура. Който не разбира това, нищо не разбира.
Европа съучаства във войната на САЩ срещу Русия с патологична смесица от паника, алчност, колониална корист и подли надежди. Надежди, които замъгляват погледа на Европа още от времената на ливонските и тевтонските рицари, които Светият Благоверен княз Александър Невски срази преди близо 800 години.
Днес една орда евробюрократи, лобисти и безгръбначни хищници продъниха и дискредитираха европейската идея, произвеждат идиотски директиви, мерят ханша на доматите, грижат се за психичното здраве на прасетата и душевния комфорт на кокошките, гледат на бившите соц.държави („новите европейци” в ЕС) като на територии, предназначени за оплячкосване и опустошаване, титулуват себе си „европейски лидери”, говорят по телефона крадешком и боязливо, като камериерки в билдинга на бруталния американския интерес (каквито са), и междувременно, в непрогледна тайнственост, преговарят със САЩ за пълната и безусловна капитулация на Европа.
Капитулация, разписана в Трансатлантическото партньорство за търговия и инвестиции (ТПТИ). „Партньорство”, което обезсмисля и ликвидира суверенитета на ЕС (и на всяка държава в ЕС, включително – България), подменя го с безграничните и безконтролни, наддържавни и антидържавни „права” на мултинационалните компании, подменя демокрацията с диктатура на хищния глобален капитал (той пък истеризира само при споменаването на думи като държава и държавност), с диктатура на корпорациите, с една порочна, противочовешка корпократура, за да се възцари над света пълновластният и недосегаем американски олигархат.
За корпорациите хората, гражданите, човеците не съществуват, а ако случайно съществуват, те права нямат никакви – нито граждански, нито човешки. Те дори право на живот нямат, те трябва да бъдат тровени с ГМО-боклуци, а земята, по която стъпват, трябва да бъде погубена от шистовите сонди. За благото на корпорациите и в името на техните чудовищни печалби. Това представлява накратко ТПТИ. Една корпоративна вариация на НАТО.
Ако Европа не излезе от удобния пантоф на своите русофобски предразсъдъци и предубеждения; ако продължава да рецитира мухлясалите, пошли, невежествени заклинания, че Русия е „варварска империя”,„ексцентричнаолигархияна източнисатрапи”,„деспотична държава, управлявана с меч” – тази Европа ще бъде изметена и ще се превърне в американска плячка, в задния двор на САЩ, където ще вилнеят Monsanto и Chevron. Което е и целта. Понеже САЩ изгубиха своя любим заден двор – Латинска Америка. При това – без „латиноамерикански пролети”.
Европа съучаства във войната на САЩ срещу Русия, сиреч – срещу самата себе си.
Европа е само инструмент в ръцете на САЩ във войната срещу самата себе си, както Украйна е само инструмент в тази война.
Европа е жалка, безволева и безпринципна, страхлива и продажна.
Европа е само един колективен васал на сюзерена САЩ.
Европа се самоубива пред собствените си очи и затова не смее да се погледне в огледалото.
Вярно, напоследък взе да се освества – отвреме-навреме и за кратко, в мимолетни проблясъци на инстинкт за самосъхранение. Измъкването на Европа от антируската и проамериканската наркозависимост ще бъде дълго и мъчително, с абстинентни кризи поради ограничения прием на обичайната доза русофобски стимуланти.
Лекомислие
Сърбия 2001-а, Грузия 2003-а, Украйна 2004-а, Киргизстан 2005-а. Това е „хронограмата” на „цветните революции” – до една вдъхновени, режисирани, организирани и финансирани отUSAID,Freedom House, National Endowment for Democracy, институтите на Джон Маккейн, Мадлин Олбрайт и Джийн Шарп.
Манон Лоазо изобличи тази матрица за преврати в документалния филм „САЩ: завладяването на Изтока” („Etats-Unis: a la conquete de l,Est”). Разказах ви този филм („Дума”, http://82.103.69.26/node/67680, http://82.103.69.26/node/67691).
От години Европа наблюдава американския Drang nach Osten (вече трябва да казваме Drive toward the East) със зле прикрито удоволствие. Няма нищо против целта на занятието – обрамчването на Русия с гирлянд от русофобско-натовски държави. И, колкото и да е странно за нейната достопочтена възраст, Европа се държи лекомислено като наивната дъщеря на фригийския цар Агенор, и не забелязва белия бик, който рие земята от нетърпение да я грабне, да я похити, изнасили и покори. И не разбира или отказва да разбере, че след Завладяването на Изтока (А la conquete de l,Est) иде ред на втора серия – Похищението на Европа(Le Raptd,Europeили ако по ви харесва -The Rape of Europa).
Крим
Това беше целта на САЩ. И дълго ще оплакват загубата на Крим, както се оплаква несбъдната мечта. САЩ вече виждаха Крим като свой, беше им обещан и харизан.
Според „Целевия план Украйна-НАТО” и конфиденциалната „Аналитична записка по изпълнение на Целевия план” (и двата документа са от 2008 г.) до 15 май 2014 г. Украйна трябваше да е денонсирала договора за Руския Черноморски флот (създаден по заповед на Екатерина ІІ от Светлейшия княз Григорий Александрович Потемкин-Таврически през 1783 г. с 11 кораба), и до 30 май трябваше да го е натирила от Крим след 231 години, с всичките 370 кораба, 14 подводници, 161 самолета и 13 000 души. Плюс възможността Русия да прехвърли във всеки момент 80 000 войници от специализираната групировка за борба с тероризма в Средиземноморския басейн, Африка, Близкия Изток и Персийския залив. Плюс Центъра за командване на космическите полети и за ранно предупреждение. Там са системите „Воронеж-М”, които в радиус от 6 хил. км. откриват изстрелването на крилати и балистични ракети.
В края на май 2014 г. Крим трябваше да е станал централна НАТО-вска база, „стационарен непотопяем самолетоносач до руския стобор”. Накратко – САЩ (НАТО) трябваше вече да са окупирали Крим. За демокрацията – апотеоз, заслугата – на Яценюк. Защо точно негова? Ами това е външният министър, под чието мъдро ръководство Украйна подписа „Целевия план”. Някой да не е разбрал защо САЩ инсталираха въпросното лице на премиерския пост? След провокацията с „Боинг”-а и хладнокръвното убийство на 298 невинни, лицето метна оставка. Безуспешното, гузното бягство от отговорност само доказва кой е извършителят на това международно престъпление. Обаче Яценюк забрави, че треньорът е този, който хвърля кърпата на ринга, за да спаси от позор своя нефелен питомец.
САЩ дълго ще оплакват загубата на Крим, защото който контролира Крим, той контролира Проливите. И защото всенародният референдум на 16 март 2014 г. ги изпревари и им развали оста на три морета: Балтийско-Черно-Каспийско.
Контролът на САЩ (НАТО) над Крим означава: създаване на буферен регион от Балтика до Каспийско море; контрол над Черно и Азовско море, над Мала Азия, Северен Кавказ, Грузия, Молдова, южните граници на Русия и Украйна, източните граници на Румъния и България, и – пътьом – „стимулиране” на всякакви „демократични” провокации. И още: който контролира Черно море, той контролира енергийния кръстопът – Черно море е центърът на енергийните коридори Изток-Запад и Север-Юг – отгоре танкерите носят нефт, под водата минават газопреносните тръби. Което означава контрол над енергийната политика на Европа и света.
Крим е стратегически военен форпост, но и политико-икономически инструмент. Ако Балканите и Балтийските страни постелиха с цветя и рози пътя на НАТО към Русия, то Крим е ключът за евразийските порти.
Тук е титаничният сблъсък. От едната страна са Евразийският проект и нормалното сътрудничество Русия-Европа като контрапункт на всеобемащата американска агресия (икономическа, военна и всякаква). От другата – амбицията на САЩ (Бжежински, конкретно) за Трансатлантическа Европа, просната до Урал. Целта на САЩ е да подчинят Европа, да я обезличат като конкурент, и накрая – да я погълнат грижовно. Всичко извън полезрението на тази амбиция – и БРИКС, и партньорството Русия-Европа, и Евразийският проект – е заплаха за САЩ. Трансатлантическият проект на САЩ е заплаха за света. Защото който контролира Европа и Русия, той контролира света.
Стремлението на САЩ към Крим надхвърля амбициите и коварството на лорд Палмерстон, Дизраели и Сюлейман Великолепни, взети заедно. Само че ключът остана в ръцете на своя законен притежател – на кримчани.
И вие да сте на мястото на САЩ, и вие щяхте да плачете за Крим.
Пътеводител на световния паразит
Част втора от поредицата „САЩ: Похищението на Европа“ /Поглед.инфо/
Откровение
Няма битка за Украйна. Има война срещу Русия. Войната срещу Русия е война срещу Европа.
Защо САЩ водят тази война? От любов към демокрацията и човешките права? Поради безкористна загриженост за бъдещето на Европа и света? „За да разпространят покой и благоденствие по цялото земно кълбо”, както каза Обама? Дрън-дрън!
Отговорът е отвратително циничен – заради 17-те трилиона долара, които дължат на останалия свят; заради 500-те милиарда долара стокооборот между Русия и Европа, които искат да отмъкнат за себе си; заради запазването на долара като световна валута, щото откъм Изток се е задал юанът, а страните от БРИКС току-що учредиха своя банка и свой валутен фонд.
Това е откровението на Пол Кристи, д-р по философия, изпълнителен директор на Института за глобални перспективи на Колумбийския университет и преди всичко – служител на Агенцията за национална сигурност (АНС).
Как изглеждат 17 трилиона? Ето така: 17 000 000 000 000 (1 трилион е равен на хиляда милиарда). Задълженията на САЩ растат с $3,5 млрд. на ден. Всеки американец лично дължи по $148 хил. на държавите-кредиторки. Най-големите кредитори на САЩ са: 1. Китай ($2 трилиона) 2. Япония ($1,14 трилиона) 3. Бразилия ($256,4 млрд.) 4. Тайван ($185,8 млрд.) 5. Швейцария ($178,2 млрд.) 6. Белгия ($167,7 млрд.) 7. Великобритания ($156,9 млрд.) 8. Люксембург ($146,8 млрд.) 9. Русия ($131,6 млрд.) 10. Хонконг ($120 млрд.).
За „да се справят САЩ със своите дългове”, обясни Кристи, „трябваше да организират такъв катаклизъм, който да няма разрушителни последици за САЩ” (последиците винаги са за другите), „проблемът с дълговете да се разреши без световна касапница” („само” европейска, за предпочитане руска), „в която касапница самият ти ще изгориш” (да изгорят други, по възможност живи, за препоръчване в Одеса), „без да падне стандарта на собственото ти население, за чужда сметка”, и изобщо – „целият свят, всяка една държава да участва в разрешаването на финансовите трудности на Америка”.
Кристи описа кристалните цели на САЩ:
• Да предизвикат непреодолим разрив между Европа и Русия, да създадат „в Украйна управляем хаос”, за да „бъдат спрени енергоносителите от Русия”, а Европа „да кипне от възмущение” срещу Русия и да кипи, „докато узрее” и сама закопнее и възжелае „безвъзвратно разкъсване на отношенията с Русия”, докато „бъде принудена да се преориентира на енергодоставки от САЩ”.
• „И тогава ние (САЩ) с нашия шистов газ отново ще се окажем в ролята на благодетеля на Европа, на своеобразна енергийна вълшебна пръчица”. Това „ще доведе до гигантски капиталовложения в американското производство на шистов газ, до създаването на мощна инфраструктура за преработката и доставката му в Европа”. А Старата дама, останала на студено без руски газ, „ няма да се скъпи на разходи, което ще позволи на САЩ бързо да ликвидират финансовите си проблеми”.
• Така „благодетелят” ще печели, а „облагодетелствана” Европа ще плаща двойно и тройно по-скъп американски шистов газ, и за утешение ще слави и възпява своето щастливо избавление от диктата на руския енергиен гнет, ботуш, будьоновка и тачанка.
Най-големите находища на шистов газ са в Луганск и Славянск. В земята на Славянск, в същата тая земя, където погребаха 12-годишното момченце, простреляно на 9 май в сърцето от неонацистите на Бесен сектор, понеже имало георгиевска лентичка на ризката и следователно е терорист и сепаратист. Нищожна цена за шистовото господство…
• Да завземат европейския пазар, като принудят „европейците да свържат своя икономически интерес с доставките на американски енергоносители”, а всъщност – внимание! – „иде реч двете икономики буквално да се слеят в една”. Не за сливане става дума, а за поглъщане.
• Освен това „Трябва (императивно!) тези 500 млрд. долара, колкото е стокооборотът между Европа и Русия, да се превърнат в стокооборот между Европа и Америка”.
• Да наплашат Европа, да й внушат страховита „руска опасност и агресивност”, да обливат Европа ежесекундно с лъжи за „руски зверства и жестокости” в Украйна, за „прииждащи пълчища руски танкове” към Киев, за „настъпваща армада от руски бойни кораби към бреговете на Прибалтика”, да истеризират Европа до припадък, а Русия „да бъде провокирана към изостряне на конфликта в Украйна”.
• И „нека европейците изтръпнат от евентуалното руско нахлуване”!
• Да превърнат „и Русия, и Европа в заложници на пълната непредсказуемост и нелогичност в действията на новите украински власти” – непредсказуемост и нелогичност, контролирани от американските ментори на майдановците, защото – „Колкото повече неразбиране възниква между Русия и Европа, толкова по-бързо ще да бъдат реализирани плановете на САЩ”.
• Така Америка „ще запази мира на планетата и ще даде възможно най-силен импулс за напредъка” (американският, естествено). Е, и Европа ще припечели нещичко: „Отказвайки се от руските доставки, Европа би съхранила лицето си на защитник на европейските ценности за правата на човека и заедно с това би помогнала на САЩ да решат проблема с дълга си”.
Паразит
Така преди време Путин нарече САЩ – „световен паразит”. От недостижимите небеса на своя висш морал „световният паразит” разпорежда на света:
„Ние страшно искаме да ви върнем парите, които ви дължим, ама направо нямаме търпение да ви ги върнем, обаче – по нашия начин. Ние ще ви организираме „цветни революцийки”, „арабски пролети” и „майдановски преврати”; ще заграбим най-демократично вашите земи, води и гори, вашите нефт, газ, злато, диаманти и к,вото имате там (щото и ние трябва да живеем, нали!); ще разрушим най-цивилизационно и ценностно вашата индустрия, армия, култура, история, памет и духовност; ще ви ограбим и опоскаме най-благородно и прецизно, до шушка. Ако обаче имате наглостта да не се подчините, ние ще ви изтребим, изпепелим и разбомбим най-човеколюбиво и мироопазващо, ще ви подчиним най-евроатлантически, и изобщо – ще ви организираме страховита касапница. И естествено, няма да ви върнем нищо, щото нямаме такива намерения, но пък за награда ще ви вземем всичко”.
САЩ са царе на страховитите касапници, преврати и масови изтребления.
Уйлям Блум, един от най-авторитетните американски анализатори, журналист и публицист, създател на първия алтернативен вестник в САЩ („Washington Free Press”), събра и подреди в две книги престъпленията на САЩ по света от 1945 г. до 2000 г. Книгите са: „Държава престъпник: пътеводител за единствената световна суперсила” („Rogue State: A Guide to the World,s Only Superpower”) и „Убитите надежди: интервенциите на САЩ и ЦРУ след Втората световна война” („Кilling Hope: U.S. Military and CIA Interventions Since World War II”),
Списъкът на Блум съдържа:
• Интервенции на САЩ – срещу 67 суверенни държави
• Бомбардировки на САЩ – срещу 25 суверенни държави
• Намеса на САЩ в изборите – в 23 суверенни държави
• Политически убийства (и опити), организирани от САЩ – в 35 държави
• Прилагани изтезания – в 11 държави
Общо – за 50 години 167 случая на престъпно политическо насилие, извършено от САЩ след Втората световна война.
Брой на убитите от САЩ при тези 167 случая – между 13 и 15 милиона души.
Прибавете първите 14 години от нашия век и ще видите как
кървавата сметка на САЩ нараства със скоростта, с която расте техният външен дълг.
САЩ натрапват своите проблеми на света, за да ги решат за чужда сметка и на чужд гръб, да възвърнат изгубения (си) комфорт на еднополюсния (си) свят, за да бъдат вечен хегемон – енергиен, икономически, търговски, военен, геополитически, глобален, планетарен, вселенски.
Безразделен, безнаказан, безотговорен.
Свлачище
А Украйна? На кого му пука!
„Дали Украйна ще остане единна или ще се разпадне, няма никакво значение. Какво ще става с Украйна, това не интересува никого. Украйна е само средството, чрез което може да бъдат разрешени всички проблеми (на САЩ, естествено – б.а.). На Украйна е отредена ролята на свлачище, което ще прекъсне европейското сътрудничество с Русия. Само народът на Украйна ще може да определи доколко трагична ще бъде съдбата му в установяването на новия ред в Европа. Събитията в Украйна може да си вървят както си искат, но в крайна сметка те трябва да доведат до разрив между руснаците и европейците”, заключава велемъдро Пол Кристи.
Бъбрив е този Пол. Мадам Нюланд е пестелива: „Fuck!”. Кратко и ясно. „Fuck Украйна!”, „Fuck Русия!”, „Fuck Европа!”.
Subhumans
Украйна е само инструмент, само буфер, само подстъп на хитлеристкото – ах! пардон! – на американското настъпление към Русия. Само територия, където САЩ да натресат своите ракети, военни бази и шистови сонди. Територия, предназначена за оплячкосване, захвърлена в безметежна мизерия от всякакъв вид, обречена на братоубийствени войни, дискриминация, прочистване и откровен геноцид на всичко, що накърнява крехката душевност на бандеровците. От Киевска Рус и руския език, кирилицата и православието, през Великата Отечествена война (която бандеровската Рада иска да заличи със специален закон), до самото съществуване на презрените москали (руснаци), които Яценюк, в унисон със славните нацистки традиции, нарича „subhumans”, т.е. „Untermenschen”, т.е. под-човеци, не-човеци, не-хора. Подчовеците – на одеската клада и под минометния огън на свръхчовеците от Бесен сектор.
Целта е Украйна да бъде превърната в една европейска Сирия (щом трябва, САЩ и радикални ислямисти ще внесат), в един европейски Виетнам, Ирак или Афганистан (щом трябва, САЩ и коалиция на желаещите пудели ще спретнат). Или – в една гигантска Македония (представете си 46 Македонии на куп!), която няма друго занимание, друга цел, друго вдъхновение и друг инструмент за самоидентификация, освен да краде, да фалшифицира, да подменя и да отрича историята, страстно и в захлас.
А Русия – тя трябва да бъде превърната в икономически парий, в геополитически пигмей, в историческа несъстоятелност, в просяк, в нищожество; да бъде прекършена, разпадната и разчленена; да бъде натикана обратно в забвението, където Елцин я запокити и откъдето Путин я измъкна. Само тогава САЩ ще могат да подчинят Европа, която – за неин ужас – също принадлежи към „subhumans”. Безусловно и според философията за американската изключителност. Защото „Америка е единствената незаменима нация”, каза Обама пред питомците на Уест Пойнт. И оживя филмът „Триумф на волята” („Triumph des Willens”) на Лени Рифенщал, и думите на Хитлер, произнесени точно преди 80 години, оживяха: „Пред нас, около нас, зад нас – навсякъде е Германия”.
.
САЩ: Похищението на Европа
Част трета: Антология на Студената война. Пътеводител на разчленителите.
Доктрини
Няма битка за Украйна, има война срещу Русия. И тази война никога не свършва.
•Нацистка Германия току-що е нападнала СССР, и на другия ден, 23 юни 1941 г. Хари Труман, сенатор и бъдещ президент вече е заложил основите на „студената война”: „Ако ние видим, че побеждава Германия, следва да помагаме на Русия, а като видим, че печели Русия, трябва да помагаме на Германия и по такъв начин те да се избиват взаимно колкото се може повече…”.
•1079 дни (3 години без 16 дни) наблюдават как „те се избиват колкото се може повече”. Най-сетне Чърчил настоява да се открие втори фронт – не заради „съюзническа отговорност”, а защото „първо, Съветска Русия стана смъртна опасност, и второ, трябва незабавно да се създаде нов фронт против нейното (на Русия! – б.а.) стремително настъпление”, и още – за „да се задържат руските варвари колкото може по-далеч на Изток”. И това е истинското предназначение на Втория фронт.
•До края на Втората световна война остават по-малко от 100 дни, а на 24 февруари 1945 г. Алън Дълес, шеф на ЦРУ, държи реч при награждаването на висши офицери от американската армия:
„Ще свърши войната. И ние ще хвърлим всичките сили, всичкото зло на САЩ, цялата материална сила на САЩ за измамване и оглупяване на хората от социалистическите странии главно – Русия. Ще заменим човешките ценности с фалшиви. От литературата и изкуството ще изтръгнем тяхната социална същност, те ще прославят най-низките човешки чувства и страсти, ще насаждат и втълпяват култ към секса, насилието, садизма и предателството, и всяка безнравственост.
Честността и почтеността ще се осмиват, ще станат ненужни, ще се превърнат в отживелица. Простащината и наглостта, лъжата и измамата, наркоманията, безсрамието, национализмът и враждебността между народите, най-вече враждебността и омразата към руския народ – всичко това най-ловко и незабелязано ще култивираме.
Малцина ще разберат какво става.Тях ние ще поставим в безпомощно положение, ще ги превърнем в посмешище, ще намерим начин да ги оклеветим и да ги обявим за измет на обществото. Главният залог ще бъде младежта. Ще започнем да я разлагаме, развращаваме, да я лишаваме от чест. От младежите ще направим циници, вулгарни хора, простаци, космополити. Всичко това ще извършим под девиза: „Защита на правата на човека и гражданските му свободи…”Това е „доктрината Дълес”. Така битува в интернет. Автентичността на текста не е доказана, но автентичността на тактиката, стратегията и философията е абсолютен факт.
•Войната е приключила преди 10 дни, и на 19 май 1945 г., по нареждане на президента Труман и под ръководството на ген. Дуайт Айзенхауер (бъдещ президент) САЩ разработват два плана за атомна война срещу СССР – Dropshot и Totality, с разчет още първия месец да бъдат унищожени 85 % от населението.
•Войната е завършила преди 1 година, и на 5 март 1946 г. Чърчил спуска „желязната завеса”: „От Щечин в Балтика до Триест в Адриатика на континента се спусна „желязна завеса”. От другата страна на завесата са всички столици на древните държави на Централна и Източна Европа – Варшава, Берлин, Прага, Виена, Будапеща, Белград, Букурещ, София…”.
Речта на Дълес може и да е призрак, но речта във Фултън не е. И скулптурният апотеоз на желязната реч не е призрак. През 2011 г. в затънтения Фултън тържествено откриха композицията „Желязната завеса”. Авторът – Дон Вайганд, идеята – на Ричард Махони, изпълнителен директор на…Monsanto!
Директива
„Правителството е принудено да набележи много по-яснии войнствени цели по отношение на Русия…Нашите цели са:
1) намаляване до минимум мощта и влиянието на Москва; 2) коренни изменения в теорията и практиката на външната политика, към които се придържа правителството в Русия”. Главната цел е „Москва да приеме НАШИТЕ КОНЦЕПЦИИ”.
Принципи: „Ние не сме длъжни да изпитваме никакво чувство на вина… Не е наша работа да размишляваме над вътрешните последствия, както не сме длъжни да мислим, че носим каквато и да било отговорност за тези събития… Нашата работа е там да се случат вътрешни събития, обаче ние не носим отговорност за това, че се стремим към такова развитие или сме го осъществили…
Ако се появят дружествени към нас режими, те: а) не трябва да имат голяма военна мощ; б) икономически трябва да са силно зависими… Достатъчно е да раздадем оръжие и да окажем военна помощ на всяка некомунистическа власт, контролираща даден район, и да й разрешим да се разправи с комунистическите банди до край. И в този случай ние не сме длъжни да носим отговорност за тази разправа…”
Това не е поредното откровение на Пол Кристи. Това е „Директивата на Съвета по национална сигурност на САЩ 20/1, 18 август 1948 г.”.
Проекти
•Харвардски проект (след 1985-а)
В преабмюла пише, че на границата между XX и XXI в. човечеството е заплашено от страшна криза заради недостиг на суровини и енергийни ресурси; че спасението на планетата зависи от пълното унищожение на „империята на злото” (СССР), с планирано съкращение на населението 10 пъти и разрушение на националната държава.
Програмата е разчетена за 3 петилетки (1 том -1 петилетка).
І том/Іпетилетка (1985-1990 г.)- „Перестройка”. Цели: гласност, борба за социализъм „с човешколице”, подготовка за реформи „от социализъм към капитализъм”.
ІІ том/ІІ петилетка (1990-1995 г.)- „Реформа”. Цели: ликвидация на световната социалистическа система; ликвидация на Варшавския договор; ликвидация на КПСС; ликвидация на СССР; ликвидация на патриотичното съзнание.
ІІІтом /ІІІ петилетка (1996-2000 г.)- „Завършек”. Цели: ликвидация на Съветската армия; ликвидация на Русия като държава; ликвидация на „атрибутите на социализма”: безплатно образование и здравеопазване ; въвеждане на „атрибутите на капитализма”: за всичко се плаща; ликвидация на добрия и мирен живот в Ленинград и Москва; ликвидация на обществената и държавна собственост. Този етап предвижда строителство на добри пътища към морските пристанища, по които суровините и богатствата на Русия да бъдат надлежно изведени зад граница.
•Хюстънски проект(след 1991 г.)
Представлява детайлна разработка на етапа „Завършек”. Вече не се говори за разчленение на СССР- Харвардският проект е изпълнен. Главната цел е да бъде разчленена Русия.
Първо – на 4 области, като:
-Сибир отива към САЩ
-Северо-Западът на Русия -към Германия
-Юг и Поволжие-към Турция
-Далечният Изток-към Япония,за да има пряк контрол над суровините от Сибир и Далечния Изток.
Второ – на малки държавички – 26, 45 или 52 на брой.
Нищо оригинално!
„Русия е твърде голяма и твърде хомогенна за нашата безопасност. Аз бих искал да видя Сибир като отделна държава, а Европейска Русия – разчленена на три части… Останалият свят ще живее по-спокойно, ако вместо една огромна Русия има четири Русии”. Годината е 1918-а, авторът – Едуард Мандел Хаус, един от „бащите” на „новия световен ред”, най-близкият съветник на президента Уудроу Уилсън.
Сто години от извора на англо-американската политика блика все същата ръждива стратегия. И никакво въображение!
Клинтън, 25 октомври 1995 г. (закрито съвещание на комитета на началник-щабовете): „Използвайки грешките на съветската дипломация, прекалената самонадеяност на Горбачов и обкръжението му, в т. ч. и на ония, които откровено заеха проамериканска позиция, ние постигнахме това, което се канеше да направи президентът Труман със СССР посредством атомната бомба. С една съществена разлика – ние получихме суровинен придатък, неразрушена атомна държава. За последните 4 години (първи мандат на Елцин – б.а.) получихме стратегически суровини за 15 млрд. долара, стотици тонове злато, скъпоценни камъни и т.н. По несъществуващи проекти ни бяха предадени за нищожно малки суми над 20 хил. т. мед, почти 50 хил. т. алуминий, 2 хил. т. цезий, берилий, стронций… В най-близкото десетилетие ни предстои решаването на следните проблеми:
– разчленяване на Русия на дребни държави, посредством регионални войни, подобни на тези, които ние организирахме в Югославия;
– окончателно разрушаване на ВПК и армията;
– в откъсналите се от Русия републики да се установят режими, необходими на нас.
Ние позволихме на Русия да бъде държава, но империя ще бъде само една страна – САЩ”.
Бжежински, един от авторите на„Хюстънския проект” (закрито американо-украинско съвещание): „Новият световен ред при хегемонията на САЩ се създава против Русия, за сметка на Русия и върху руините на Русия. Няма съмнение, че Русия ще бъде раздробена и под опека. Русия е една излишна страна”.
Кисинджър: „Аз предпочитам в Русия да има хаос и гражданска война пред тенденциите към нейното обединение в единна, силна, централизирана държава”.
Тачър (2002 г.) и Олбрайт (2006 г.): „По оценки на световната общност икономически целесъобразно е територията на Русия да бъде населявана от15 млн.души” (населението на Русия е 150 млн. – б.а.).
През 1994 г. Бжежински предложи на Русия да се саморазглоби на 5-6 части, през 2000 г. Паси написа вдъхновено есе как Русия ще бъде натрошена на 7 парчета. („Дума” – http://mail.duma.bg/node/75469, http://mail.duma.bg/node/75560, http://mail.duma.bg/node/75660)
Хюстънският творчески колектив изисква отношението към Русия да бъде не като към единна държава, а като към случаен сбор малки държави, и разработва тактиката на етническото прочистване:
– затваряне в анклави на руското и рускоезичното население, живеещо в съседни на Русия държави от бившия СССР;
– принуждаване на това население да избяга в Русия, като за целта са позволени всякакви средства – от икономически и дискриминационни до физическо унищожение;
– заселване и завземане на освободените територии.
Днес потоци бежанци (включително – украински войници) се спасяват от Украйна в Русия, а не обратното, както си мисли Джаки Псаки, таз американска „калинка”.
Справка
В помощ на разчленителите:
През 1941г. идеологът на нацисткия режим Алфред Розенберг парцелира съветската територия на 5 Райхскомисариата (Reichskommissariat):
– Moskowien (Московия), разделен на 5 до 8 генерални окръга (Generalbezirk): Москва, Тула, Горки, Вятка, Казан, Уфа, Перм (Урал и Западен Сибир) и Ленинград – или изличен, или прекръстен на Адолфсбург/Adolfsburg. Хитлер забранява думи като „руско” и „Русия” и ги заменя с „московско” и „Московия”;
– Ukraine (Украйна – до Волга), 6 генерални окръга: Днепропетровск, Киев, Николаев, Житомир, Волин-Подолия и Крим с полуокръг Таврия; плюс още 9 генерални окръга и сред тях – Сталинград;
– Ostland (Остланд), 4 Генерални окръга: Weißruthenien (Белорутения, Белорусия), Litauen (Литауен, Литва), Lettland (Летланд, Латвия) и Estland (Естланд, Естония);
-Kaukasien (Южна Русия и Кавказ), 7 Генерални комисариата: Азербайджан, Грузия, Кубан, Терек, Калмикия, Армения, плюс Планински комисариат, плюс 7 Зондеркомисариата (Дагестан, Чечено-Ингушетия, Северна Осетия, Кабардино-Балкария, Карачаево-Черкесия, АдигеяиКара-Ногайска област);
– Turkestan (Туркестан) – включва 5 Съветски републики: Казахска, Узбекска, Туркменска, Таджикска и Киргизска.
За още по-голямо улеснение на разчленителите, предлагам да помислят по-сериозно дали да не разпаднат Русия на 85 части (46 области, 22 републики, 9 края, 3 града с федерално значение, 4 автономни окръга и 1 автономна област); или на 172 парчета (толкова езика се говорят на територията на Руската федерация); или на 195 държавички (толкова са народите и етническите групи в РФ).
Така разчленителите ще унищожат Русия в съответствие с геополитическата доктрина на Хитлер „Lebensraum”(„living space”) и ще осигурят „жизнено пространство за бъдещите поколения на нордическата арийска господарска раса”, чието красиво продължение е „единствената незаменима нация” – американската. Според Обама. Всички останали са заменими, незначителни, несъществени, несъществуващи.
Диагноза
А Европа?
„На Европа не й трябва истината за Русия; трябва й удобната лъжа за Русия. На европейците им е нужна „една лоша ”Русия: варварска , за да я „цивилизоват”; заплашителна със своите размери, за да я разчленят; завоевателна, за да организират коалиция срещу нея; стопански-несъстоятелна, за да претендират за „неизползованите й пространства”, за суровините й, или в краен случай за изгодн итърговски договори и концесии. Но ако тази „гнила ”Руси яможе да бъде използвана стратегически, тогава европейците са готови да сключат с нея съюзи и да изискват от нея военни усилия, до последната капка руска кръв”.
Споко, хейтъри!
Не запрятайте ръкави, форумни псувачи!
Тези думи не са мои, нито на Путин, нито на някой омразен вам „москал”. Тези думи са написани преди повече от 60 години и принадлежат на Иван Илин. Още от и за него – утре.
.
САЩ: Похищението на Европа
Част четвърта: Пътеводител на „световните ценности”. Православието на прицел. Реабилитацията на нацизма. В лабиринта на минотавъра
Плашило
Няма битка за Украйна. Има война срещу Русия. Войната срещу Русия е война срещу Европа.
И третото действие на тази война е откъсването на Европа от Русия културно-исторически и духовно. И без друго Западна Европа гледа на Русия надменно и с пренебрежение, защото е болна от своите вековни предразсъдъци и предубеждения, защото си самовнушава и си вярва, че Европа свършва там, където започват православните храмове, кирилицата и славянството.
„Европейците разбират само това, което прилича на тях. За тях руското е инородно, чуждо, странно, непривлекателно. Тяхното мъртво сърце е мъртво за нас. Те ни гледат горделивоотгоре надолу и смятат нашата култура или за нищожна, или за някакво голямо, загадъчно„недоразумение”… Те си самовнушават, че руският народ е народ варварски, тъп, нищожен, привикнал на робство и деспотизъм, на безправие и жестокост, че неговата Вяра се състои отсуеверия и празни обреди. Те си направиха плашило от Русия. Но страхът унижава човека и затова той го прикрива с презрение и ненавист…
Европейското мнозинство и особено неговите демократични министри се хранят с незнание… На тях им е нужна слаба Русия, Русия безволева, Русия разчленена, съгласна на разчленение,въобразяваща си, че нейното „благо” е в нейния разпад”.
И тези думи са на Иван Илин – професор по право в Московския Императорски университет, познавач на Хегеловата философия, роден през 1883 г. в аристократично семейство (баща му е кръстник на Александър ІІ), непримирим противник на болшевиките, осъден на смърт за антисъветска дейност и спасен от Ленин. Натоварват го на един кораб с още 150 философи, лекари, университетски преподаватели, и този „философски кораб” отнася Иван Илин в изгнание. В Берлин става един от идеолозите на Бялото движение, после нацистите го затрупват с примамливи предложения при едно условие – да стане съучастник на хитлеристката кауза. Отказва да работи срещу Русия, Гестапо го преследва и той едва се спасява в Швейцария.
Ценности
Преди 25 години Бжежински произнесе сакралната фраза: „След падането на комунизма на Изток единственият наш враг остана Православието”. Днес шведският външен министър Карл Билд рециклира Бжежински: „Православието е главната заплаха за западната цивилизация, заплаха, по-страшна от исляма”, защото „Владимир Путин демонстрира привързаност не към световните, а към православните ценности”.
Кои, прочее, са „световните ценности”? Кой ги определя? И като как изглеждат те?
Ами – ето така изглеждат:
„Световна ценност” са „свещените” американски интереси, протегнати към всяка точка, кътче и ъгълче на планетата и вселената, в собствения ни дом, в миналото и в бъдещето.
„Световна ценност” е „правото” на САЩ да организират на конвейер войни, преврати, „цветни революции” и „арабски пролети”; да си назначават хунти и марионетки; да налагат санкции и блокади; да окупират суверенни държави, да ги разоряват и разпарчетосват; да изтребват милиони „subhumans”; да плодят ислямски терористи и неонацисти. За тях Международен съд няма.
„Световна ценност” са контрабандистите и наркотрафикантите от АОК – тях Западът закичи със званието „борци за свобода” и ги гледаше благо и насърчително, докато те скверняха и рушаха православни храмове в Косово, 503 на брой. За тях Международен съд няма.
„Световна ценност” е да разбомбиш една независима държава, а после да я мародерстваш, да разбогатяваш върху нейните руини и да се представяш за спасител, освободител и благодетел. Като Уесли Кларк и Мадлин Олбрайт, Дик Чейни и Кондълиза Райс. „Световна ценност” е да назначиш в борда на директорите на украинската газова компания Burisma Holdings Limited Хантър Байдън (син на американския вицепрезидент Джо Байдън) и Девън Арчър (съветник на Байдън и близък приятел на доведения син на американския държавен секретар Джон Кери). И за тях няма съд.
„Световна ценност” са Pussy Riot, тез боркини за свобода, демокрация и порно, които вдъхновиха „прогресивното човечество” със своите гениални творби „Мочи Путина перед обедом” и „Пиздец сексистам ебаным путинистам!”, и особено – с изпълнението на „Срань, срань, срань Господня!” в храма „Христос Спасител”. За този подвиг „демократичният свят” ги прогласи за „носители на ново политическо съзнание”, за „най-новата класика в антологията на дисидентството след Солженицин и Сахаров”, за „съвременното въплъщение на бунтуващия се човек” „тройнолика Жана д`Арк” и „единосъщна антипутинистка Света троица”. (Дума,http://www.duma.bg/node/39091, http://duma.bg/node/39170)
„Световна ценност” са бандеровците, киевските превратаджии, „неизвестните снайперисти”, които убиха 100 души на Майдана – тях славят като „пазители на демокрацията” и „носители на евроатлантическите ценности”, обучават ги, финансират ги, легитимират ги, овластяват ги, насърчават ги, величаят всичките им престъпления, всичките им зверства, всичката им свирепост, и приписват техните зверства и ужаси на техните жертви.
Те бомбардират болници и училища, горят живи хора, избиват беззащитни граждани с напалм и фосфорни бомби, с балистични ракети и миномети, разстрелват жени и деца от хеликоптери със знаците на ООН. Убийството на мирни граждани е престъпление. Убийството на мирни граждани под флага и под прикритието на ООН е двойно престъпление, цинична злоупотреба с името и авторитета на ООН, за което украинските власти трябва да понесат най-сурово наказание. За тях няма разследване, нито съд.
„Световна ценност” е неонацистката сган, която се надовлече в Югоизточна Украйна от Литва, Латвия, Естония, Полша, Норвегия, Франция, Финландия, Швеция, Унгария, Италия, Англия, Грузия, Испания. Тази сган пристигна в подкрепа на кланицата, организирана от Бесен сектор. Пристигна като в увеселителен парк за екстремни развлечения, като на сафари – да ловува, да стреля, да тренира, да убива на воля „туземци”, да си прави селфита с трупове и да мечтае за фашистка държава в Украйна. „Аз съм тук, за да убивам”, казва италианецът Франческо Фонтана, дошъл да отмъсти за дядо си, убит по време на войната като берсалиере в армията на Мусолини. За тях няма разследване, нито съд.
„Световна ценност” са бандите на Коломойски, както и всичките над 30 батальона – правителствени и частни, които вилнеят в украинския Югоизток. И за тях няма разследване, нито съд.
„Световна ценност” е самият нацизъм който САЩ (Западът) реабилитираха и канонизираха.
Виж, опълченците, антимайдановците, антинацистите – те не са световна ценност. Те са терористи и престъпници. Те трябва да бъдат разстрелвани, задушавани, горени, осакатявани, разчленявани, взривявани.
Това са „световните ценности”! Те наистина нямат нищо общо със Светото Православие, нито с християнството, нито с европейските принципи.
Срам
А Европа? Какво прави Европа?
Европа пресмята своята плячка. Като куче, което чака обичайните огризки под масата на господаря.
Европа не гъкна след откровението на мадам Нюланд: „Fuck the EU!”. Европа, която нацизмът прегази, Европа, която Червената армия спаси от нацизма, не произнася и звук пред нацисткия разгул в Украйна.
Европарламентът (ЕП) не смее да си припомни собствените резолюции.
На 20.01.2010 г. Ющенко удостои Степан Бандера със званието „Герой на Украйна” (указ № 46/2010) – „за несъкрушимост на духа в отстояване на национална идея, героизъм и саможертва в борбата за независима Украинска държава”.
На 5.02.2010 г. полският президент Лех Качински (!!!) осъди героизацията на Бандера и приравняването на ОУН/УПА към ветераните от Втората световна война: „Тези действия на президента на Украйна са насочени против процеса на историческия диалог и помирението. Текущите политически интереси победиха историческата истина. Оценката за ОУН и УПА в Полша е еднозначно негативна. Те са виновни за масовите убийства на полски граждани, техни жертви са повече от 100 хиляди души, убити, само защото са поляци. Тези престъпления извикват еднозначен протест в полското общество”.
Центърът „Симон Визентал” реагира с „дълбоко отвращение по повод позорното награждаване на Бандера”.
На 25.02.2010 г. ЕП изрази „дълбоко съжаление за решението на Виктор Юшченко да даде посмъртно на Степан Бандера, водач на Организацията на украинските националисти (ОУН), сътрудничила с нацистка Германия, званието „Национален герой на Украйна” и призова „новото украинско ръководство да се придържа към ангажираността си с европейските ценности” (т. 20 от Резолюцията на ЕП за положението в Украйна).
На 12.04.2010 г. Донецкият окръжен съд отмени указа на Ющенко, на 2.08. 2011 г. Върховният административен съд на Украйна отмени окончателно позорния указ. Това, че на хунтата не й пука какво бил решил ВАС, не е удивително. Удивително е, че на никого в ЕС, ЕП, ЕК, ЕСПЧ и прочее абревиатури също не му пука.
След възхода на партия „Свобода” ЕП изрази „загриженост относно нарастващите националистически настроения в Украйна”, припомни, „че расистките, антисемитските и ксенофобските възгледи са в противоречие с фундаменталните ценности и принципи на ЕС”, ипризова „продемократичните партии във Върховната рада да не се присъединяват към, да не подкрепят и да не формират коалиции с тази партия” (т. 8 от Резолюция на ЕП за положението в Украйна, 13.12.2012 г.) Този текст е предложен от тогавашния български евродепутат Кристиян Вигенин.
Днес Европа чрез своите мекотели говорители настоява нацистите да продължат „антитерористичната операция” срещу антинацистите, разхвалва тази „операция” като „умерена и сдържана”, от което следва, че масовите убийства, етническото прочистване, геноцидът, са нещо умерено и сдържано, похвално и умилително, демократично и евроценностно. Днес европейски „лидери” без свян и срам се снимат с Ярош и Тягнибок, и позират ухилени пред монументите на Бандера.
Какъв монументален позор!
А Европа чака своя дял от плячката. И не разбира, че тя е самата плячка.
Спомен
„И ето – движи се през Украйна към Белорусия нашата мосфилмовска кавалкада – камери, прожектори, автобуси, реквизит, и една колона „нацистки” камиони, и спираме сред пътя, и от камионите слизат за по една цигара „войниците” в нацистки униформи, и някакви възрастни жени на полето, със забрадки, кръстят се широко, и викат „Доживяхме! Нашите пак дойдоха!”, и на мен ми идеше да се гръмна в слепоочието, и се затворих в хотела, и три дни не излязох навън… Казах си – защо го правя този филм, за кого загинаха тия хора, за кого, Господи…” – това разказа със задавен глас Елем Климов в една лятна вечер, в един варненски двор, на масата под ябълката…
„Иди и виж” – най-потресаващият филм на Елем Климов. За Хатин. За онова белоруско село, в което през март 1943 г. бандеровците от 118 Schutzmannschaft Batalion провеждат наказателна операция и изгарят живи в колхозния плевник 149 души (от тях – 75 деца). Който се опита да изпълзи навън, разстрелват го с картечници. От цялото село се спасяват 6 деца и 56-годишният ковач Йосиф Камински.
Няма го Елем, за да види повторението на Хатин и на Бабий Яр, на Волинското клане и на Лвовското. Добре, че го няма.
Изпепеляване
От 1994 г. композицията „Похищението на Европа” украсява Большая фонтанная дорога – един от най-красивите булеварди на Одеса. Композицията е подарък от скулптора Александър Токарев и архитекта Владимир Чепелев в чест на 200-годишнината от основаването на града.
Европа, разпната върху гърба на страховит бронзов бик. Тя – безпомощна, той – брутален, тя – безволева, той – свиреп и неумолим. Спомняте си тази скулптура в Сарасота, щата Флорида
В Одеса всичко е различно. Лети бронзовият бик, могъщ и доброжелателен, и носи на гърба си една приказна, изящна девойка, храбро изправена, озарена от надежди, устремена към светлото бъдеще, и това не е Европа, а самата Одеса. „Това е моят съвременен прочит на мита: бикът носи прекрасната Одеса в Европа”, казва тогава Александър Петрович.
Преди 20 години той и не подозира, че неонацистите ще превърнат прекрасната Одеса в крематориум, в бандеровска кланица, че ще изгорят живи повече от 50 души; че ще доубиват оцелелите с метални пръти, ще мародерстват мъртвите и ще се снимат с тях, с техните изпепелени тела; ще крещят радостно и злостно „Москалiв – на ножi, Путиняку – на гiлляку! Хто не скаче – той москал!” („Москалите – под ножа, Путин – на въжето! Който не скача, е москал!”); че фюрерчетата на Бесен сектор ще квичат щастливо по своите фейсбуци и туитъри „Каква красота! Да горят руските свине! Да изгорят в огнения ад!”, ще наричат жертвите „негри”, „майски шишчета”, „препечени курабийки” и „пушена сланинка”, а после, през нощта, ще вилнеят из скърбящата Одеса в тържествено, факелно шествие… И адът следва подире им, и тяхното име е смърт…
Скулпторът и архитектът живеят в Одеса, но имат „малък” проблем. Те са руснаци, значи – москали, значи „subhumans”, „Untermenschen”, под-човеци, не-човеци, не-хора. Значи – „На ножi!”…
Не подозира Александър Петрович, че няколко дни след зловещия 2 май 2014 г. сърцето на неговия скъп приятел и съавтор, архитектът Владимир Николаевич, ще се взриви от скръб и ужас, и това ще бъде поредната жертва на Бесен сектор.
А бронзовият бик завлече и „прекрасната Одеса”, и леконравната Европа в лабиринта на Минотавъра.
Скулптурата „Похитената Европа“ на Георги Чапкънов, самата тя похитена от неизвестни крадци през 2003 година –––––––––––––––––––––––––––––––––-
* В. Дърева – публицист, есеист, политически анализатор, кинодокументалист; един от създателите на Русенския комитет и Клуба за подкрепа на гласността и преустройството, вечен дисидент, преди 10 ноември са забранени 2 нейни книги, 2 сценария и 1 пиеса; автор на над 2000 публикации; носител на многобройни награди за публицистика и документално кино.
** Първоизточник: https://duma.bg/sasht-pohishtenieto-na-evropa-n83321
.
- Бивши европейски премиери бързат да напуснат бордовете на руски компании
Военната инвазия на Русия в Украйна „оголи“ част от ключовите управленски позиции в руски банки и компании заради напускането им от страна на бивши европейски политици, четем в boulevardbulgaria.bg
Всички чуждестранни членове на надзорния съвет най-голямата банка „Сбербанк“ са се оттеглили от позициите си.
Сред тях е бившият премиер на Финландия Еско Ахо (1991-1995), който e независим директор на банката от 2016 г. насам. От съвета излизат още Надя Уелс и Натали Брагински Муние, съобщава РБК. Тримата са подали оставка „по лично желание“.
Бившият премиер на Италия Матео Ренци (2014-2016) също е напуснал съвета на директорите на Delimobil – най-голямата руска услуга за споделени превози, която е основана от италианския бизнесмен Винченцо Трани.
Ренци е изпратил съобщение до борда на директорите, за да обяви, че оставката му влиза в сила незабавно.
Бившият канцлер на Австрия Кристиан Керн също е подал оставка като член на надзорния съвет на руските държавни железници РЖД.
„От тази нощ РЖД всъщност стана част от военната логистика. Дълбоко съжалявам за това. Мислите ми са с жертвите на тази безумна агресия„, казва Керн пред Der Standard.
Още един бивш австрийски лидер – Волфганг Шюсел, който управляваше страната между 2000 и 2007 г. – е поставен под натиск да се откаже от мястото си в руски борд.
Шюсел е в ръководството на петролната компания „Лукойл“ от 2019 г. Неговата говорителка е заявила пред Standard, че той не вижда необходимост да прекрати мандата си в дружеството, защото срещу него не са налагани санкции.
Известната с близостта си до Путин бивша министърка на външните работи на Австрия Карин Кнайсл също продължава да е част от борда на „Роснефт“, чийто председател все още е бившият германски канцлер Герхард Шрьодер.
Преди седмици Шрьодер беше предложен и за член на борда на „Газпром“, а в Германия тече дебат за отнемането на държавните му привилегии заради скандалните му изказвания в защита на руския военен натиск спрямо Украйна.
Дори той обаче смени тона спрямо Москва след действителното начало на бойните действия, инициирани от руската армия.
Друг германец с тесни връзки с Владимир Путин – Матиас Варниг – беше поставен под санкции от САЩ като шеф на компанията „Северен поток 2“. Той е и член на борда на директорите на „Транснефт“ и алуминиевия производител „Русал“. Варниг е и член на надзорния съвет на ВТБ Банк.
Варниг засега запазва руските си позиции, но реши да се оттегли от надзорния съвет на германския ФК „Шалке 04“.
Главният изпълнителен директор на BP Бърнард Луни също е член на съвета на „Роснефт“, тъй като британската петролна компания е сред големите акционери в руското дружество.
В „Роснефт“ е и Робърт Дъдли, бивш ръководител на BP от 2009 до 2020 г., както и шефът на италианската Eni Ернесто Ферленги (той е и в борда на руския държавен оператор на електропреносната мрежа на страната).
Директорът на компанията En+, която притежава „Русал“ и е свързана с олигарха Олег Дерипаска, е бившият министър на енергетиката и климатичните промени в кабинета на Дейвид Камерън лорд Грег Баркър, съобщава „Файненшъл таймс“.
.
- Експерт от МОН: Е*ати училището! Аз не бих си дал детето да мине покрай него! ВИДЕО
.
Под горното заглавие БЛИЦ разказва история, която се е случила преди десетинча дни в училище* в гр. Суворово.
БЛИЦ излиза и с голямо подзаглавие: Остава да видим след като тази „бляскава“ реч на образователния експерт се осветли за обществото, дали той ще си „отиде“ от МОН.
Ето какво още четем в материала: Дългогодишният експерт от Министерството на образованието и науката Румен Вангелов бе записан в момент на афект с грозен речник, спрямо училищен директор и заместниците му!
Вангелов, който бил изпратен от министъра на образованието и науката Николай Денков в Средно училище „Никола Вапцаров“ в гр. Суворово, област Варна, трябвало да провери сигнали на възмутени родители срещу учителка, която на 7 февруари 2022 г., след като влязла в онлайн платформата от дома си, за да съобщи на учениците си, че няма да имат час, понеже е болна, забравила да изключи своя микрофон и така те станали неволни слушатели на порно-еротични онлайн стенания.След като пристигнал в школото на 11.02.2022 г., експертът от МОН започнал с назидателен тон да говори на „ТИ“ на училищното ръководство, като в пледоарията си така се отплесва, че казва на директора Димитър Кирилов: „Е*ати училището! Аз не бих си дал детето да мине покрай него !“, както и че хората едно време имали достойнство и като се „издънили“ – си ходили.
Чуйте записа на разговора, който е качен в You Tube.
.Остава да видим, след като тази „бляскава“ реч на образователния експерт се осветли за обществото, дали той ще си „отиде“ от МОН.
Междувременно стана ясно, че Началникът на РУО – Варна Ирена Радева е уволнила директора на СУ „Никола Вапцаров“ в Суворово Димитър Кирилов миналия петък, 18 февруари 2022 г., за липса на качества да заема длъжността.
При уволнението, обаче, са допуснати процедурни нарушения, тъй като той бил синдикален лидер, а в стремежа си да го отстрани Радева пропуснала да поиска разрешение от синдиката за неговото уволнение. Това ни съобщи адвокатът му Кристиан Гьошев от Пловдивската адвокатска колегия, който ни предостави и въпросния запис на експерта от МОН.
Той коментира ситуацията така:
„Аз съм изненадан и доста шокиран от чутото. Познавам Румен Вангелов като интелигентен мъж, дори съм го разпитвал като свидетел на дело и направо не мога да повярвам на чутото. Това е все едно съдия във Върховен съд да говори на адвокатите на „ТИ“ и да им говори цинизми.
Считам, че това поведение към училищна институция не бива да се толерира от правителството на т.нар. Промяна“.
По повод уволнението на Димитър Кирилов, адв. Гьошев коментира случилото се така:
„Кирилов работи в училището от 1998 г. като директор. През есента на 2020 г. беше пенсиониран неправомерно с т.нар. „ранно пенсиониране“, но съдът го върна на работа още есента на 2021 г. Само 3 месеца по-късно го уволняват за несправяне с работата. Не Ви ли изглежда странно?
В Община Суворово има една групичка, която по мое виждане много обича да „завзема“ училища и да се „грижи“ да се уволняват директори. Направете проверка и вижте – училището в с. Николаевка, училището в Суворово, а сега и това в Каменар. Проверете кои са били бивши и настоящи директори и техните заместници, как са назначени и къде са работили преди. Може би това са най-добрите експерти в образованието там, според местното РУО, и им поверяват лесно тези институции.
Не давам категорични оценки, само мога да предполагам. Димитър Кирилов е жертва на тази група. Самата Началничка на РУО Радева е признала за гафа с уволнението и, че то ще бъде отменено, но ние знаем как действа МОН – скандал – уволнение. После cъдът връща уволнените. Това е игра с хорските съдби, което е жестоко.“
––––––––––––––––––––––––––––-
* Нашето издание Еврочикаго също е писало за проблемите с училищата в малкия град, които често се предизвикват дори преднамерено (вж. ТУК)
.