Авторски
- 10 години българско училище и Български културен център в Детройт
Струва ми се много отдавна, когато група приятели, в състав Дани, Вили, Митра, Нора и Бистра, се ентусиазирахме и започнахме да мислим върху идеята за българско училище.
Всъщност, на Даниела и Велеслав Начеви дължим основната заслуга да имаме днес Български културен център и функциониращо българско училище с над 60 деца, и тази организация да работи и да се развива вече 10 години! „Офисът“ ни се намираше под ябълката в техния двор. Тази ябълка е свидетел на безброй приятелски срещи и разгорещени дискусии. Под тази ябълка се раждаха всички онези идеи, които подхранваха реализацията на проекта „Роден език и култура“, под чието крило започна тази дейност. Благодарение на тази програма и на труда на всички нас, които се бяхме захванали с това дело, се постави началото на модел за българско училище в чужбина, който на практика и до днес работи много добре.
Разбира се нищо от това нямаше да се случи, ако не бяхте Вие, мили сънародници, които подкрепяхте това начинание и помагахте, с каквото може, но най-вече – доверихте ни се с Вашите деца! Благодарни сме и на тези, които не ни поддържаха и ни критикуваха, защото това ни сплоти още повече и ни показа необходимостта да продължим заедно, фокусирани над основната идея и да вярваме в успеха. Тази идея има много проста философия, че ако не знаеш откъде идваш, няма как да разбереш накъде отиваш. Това е вярно за всички хора, но е от изключително значение за тези, които живеят далеч от родината.
С моето семейство сме в САЩ повече от 20 години. Със съпруга ми, Милко, имаме две прекрасни дъщери, с почти 10 години разлика помежду им. Когато голямата ни дъщеря порастваше тук, нямяше българско училище. Нямаше и много български деца на различни възрастови групи, както е сега. Събираниятя на българската общност бяха основно по повод най-големите ни национални и християнски празници. За нея основното познание за българския език и култура дойдоха от семейството ни и от честите дълги пътувания до България. Безценно време, което даде прекрасен резултат! Един ден тя споделя следното:
„Имам чувството, че в мен живеят двама души: единият е силно свързан с българската ми страна, а другият е американче, защото аз тук пораснах и приятелите ми са тук, животът ми е тук. На мен ми е много трудно да реша коя съм.“
Тогава сякаш за пръв път разбрах колко са объркани децата ни, заради емигрантския ни живот. По същото това време бяхме започнали дейността на центъра и училището, и ми стана ясно, че всяко едно дете ще си задава този въпрос рано или късно, но поне няма да търси отговора самичко. В този смисъл аз съм щастлив човек, защото бях част от неуморния екип на Българския културен център и училище „България“ от самото начало. Рецептата за успех е в това, че създадохме здраво приятелство помежду си, вярваме си и сме честни в делата си, и всички, които участват в организацията, са съпричастни на общата идея.
Аз няма да изброявам какво е постигнато през тези 10 години. То е налице, а и в архива всичко е отбелязано. Това, което искам да споделя, е удовлетворението, което ме изпълва всеки път, когато сме заедно с Вас; когато виждам ентусиазма, с който учителите преподават на децата; когато на училищните концерти всяко дете грее, нагиздено в красива българска носия, и чака с нетърпение да покаже на всички какво е научило; като видя засмените лица на родителите и гордите баби и дядовци, че виждате ли, внучето ще знае за България и ще може да се разбира с тях; когато усетя топлото отношение, щом се спра при нашия „Баб-състав“ за сладка раздумка в кафенето, че да си обменим по някоя рецепта и да си кажем по някой виц… Обичам като ни гостуват български артисти и изпълнители, защото ни подарят мъничко от онази емоция, която ни кара да се веселим или да си поплачем заедно, по наш си, български начин!
Виждате ли, мили приятели, как скромното ни българско училище и културен център ни дават усещането за дом в чуждата страна. Дават ни възможност да запазим идентичността си, да научим децата си откъде са корените им и да сме заедно, една общност, да споделяме нашите успехи, радости и болки, и да си помагаме. Нашите деца сигурно няма да научат перфекто български език и история, но приятелствата, създадени в българското училище, са завинаги. Всеки път, когато те се хванат на едно кръшно нашенско хоро, сърцата им ще туптят в едно с българските ритми. Те винаги ще знаят кои са и смело ще вървят напред, уверени, а не раздвоени!
Щастлива съм, че малката ни дъщеря имаше привилегията да посещава нашето българско училише и да научи толкова много неща в клас, заедно с другите български деца. Това вкъщи няма как да се постигне. Не се съмнявам, че един ден това дело ще бъде продължено от младите родители, чиито деца сега започват училище. Няма по-хубаво нещо от това да има приемственост и развитие на започнатото от нас. Да вярваме в успеха още дълги години занапред, за да може всяко българче да знае какво означават думите на Вазов:
„…Син съм на земя прекрасна, син съм на юнашко племе!“
Бистра Макнева
Снимки от концерта за 24 май 2010 г.
* * *
“Тече, всикко тече, времето няма бряг и ни влече, няма как”…
Така като на шега започва песента от любим, култов български игрален филм.
И едва ли не като на шега, шепа ентусиасти с огромна обич към България обединиха в един светъл ден, общата си идея за българско улилище далеч зад пределите на Родината.
И, както се пее в песента, времето бавно и неусетно ни доведе до 10-та годишнина от реализирането на тази прекрасна идея.
Спомням си като днес ежеседмичните събирания, на които трескаво и оживено се обсъждаха нови предложения. Така, освен безкрайно желаното българско училище, беше създаден и пое първа глътка въздух и Българският културен зентър в Детройт.
Всяка събота деца, учители, родители, баби и дядовци се събирахме, за да отдаваме своя принос, помощ и грижа за отглеждането и израстването на това малко чудо. С умиление си спомням тази първа година, когато сформирахме и хор за народни песни. Беше абсолютно непрофесионално и аматьорско, но толкова очарователно в огромното ни желание и с малките несавършенства. Песента извираше от сърцата ни, а приповдигнатото чувство се лееше на воля от душа.
Доста вода изтече от тези първи, плахи стъпки, но резултатите са налице.
Многото усилия и свършена работа, средства, ентусиазъм, всеотдайност, постоянство и с подкрепата на всички българи от нашето малко общество тук, продължават вече 10 години с непресъхваща енергия и дух.
На всички, които посвещават сега и през годините време, труд и средства, на всички малки и големи, бивши и настоящи ученици и техните учители, на всички самодейци от сърце желая крепко здраве, много успехи и дръзновение, много щастие и нека тази силна любов и обич към Родината ни пребъде. Нека я има винаги и навсякъде по света, където българско сърце тупти.
Нека ни е честита 10-тата годишнина на българското училище и Българския културен център, с пожелание за много успехи и за още много годишнини и юбилеи за напред.
Бъдете всички живи и здрави и Бог да благослови!
Люба Иванова (на снимката първата вляво, по време на репетия на хористите)
* * *
Най-хубавото нещо, което се е случило на българската общност в Детройт и околността, е създаването на Българско училище за нашите деца и внуци тук. Благодарим на тези, които се решиха да направят това, на тези, които ги подкрепят, на учителите и техните помощници, за всеотдайния труд, енергия и висок дух! В това училище, преди години ходи нашата малка дъщеря, а сега и нашите внуци! Там Биляна научи и винаги играе с голямо удоволствие много български хора! Ходили сме на доста концерти за Коледа и 24 май, където децата ни показват какво са научили и пълнят душите ни с радост и гордост!
Желаем здраве на всички българи и техните семейства! Нека пазим и развиваме това, което имаме тук. Децата ни да не забравят българския език, да играят български хора и с гордост да се наричат Българи, когато покоряват върхове.
Честит юбилей, училище “България“!
Илияна и Митко Георгиеви
.
Източник: BulgariansinDetroit.com
.
- Приключи конкурсът „Заедно ще се справим“ – финални резултати
Александър Димитров, ГЛАС ПРЕС
Ванеса Ючева, Исиана Илева, Алексей Николов и Славен Асенов са победителите в XXVII Международен детски Великденски фестивал – Босилеград ‘2020.
Великденската приказка в Босилеград, изписвана повече от 25 години, продължи да пише своята история. Традиционната форма на фестивала беше заместена с онлайн конкурсите. В настоящите условия това беше максимумът, който можеше да се направи. Благодарение на енергията и любовта, с която се организира фестивалът, той ежегодно печели и нови приятели. Тази година те бяха от Испания, Молдова, Украйна, България, Германия, Русия и Чехия. Специални поздрави за инициативността на Асоциация „Тангра” от Мадрид и децата от Испания, учителите и децата от Болградската гимназия „Г.С. Раковски” от Украйна, учители и деца от ДГ “Валентина Терешкова“ от с. Ярджиловци, България, музикално училище „Presto” от Благоевград, България, СУ “Гео Милев” от Раднево и много други.
Журито в състав: Сандра Стоименова, Стоян Александров, Владимир Миливоевич, Любиша Пенев и Александър Димитров, много внимателно и отговорно даде своята оценка и избра най-добрите в различните категории. Средната оценка на журито и тази на фейсбук харесванията (над 16 000 посещения на сайта ни) оформиха финалното подреждане в четирите категории:
Победители в категория „Най-хубаво Великденско яйце”
1-во място: Ванеса Ючева от Благоевград;
2-ро място: Борислав Георгиев Борисов от Ярджиловци;
3-то място: Виктория Славова от Раднево;
Повече инфомация за класирането тук.
Победители в категория „Най-оригинално Великденско яйце”
1-во място: Исиана Илева от Стара Загора;
2-ро място: Мина Стоименова от Босилеград;
3-то място: Александра Ченкова от Одеса;
Повече инфомация за класирането тук.
Победители в категория „Най-весела Великденска снимка”
1-во място: Алексей Николов от Белград;
2-ро място: Леонора Георгиева от Улм;
3-то място: Ива Миладинова от Дупница;
Повече инфомация за класирането тук.
Победители в категория „Останете си вкъщи”
1-во място: Славен Асенов от Босилеград;
2-ро място: Тадия Ивица Пенев от Босилеград;
3-то място: Деян Миленов от Босилеград;
Повече инфомация за класирането тук.
Честито на победителите!
От името на организаторите на конкурса изразяваме искрени благодарности към всички участници. Специални поздравления за финалистите и естествено адмирации за победителите.
Всички участвали в конкурсите ще получат специални грамоти, финалистите и призьорите във всички категории ще получат различни награди (ученически аксесоари, спортни реквизити, купи, медали, грамоти и още много други изненади).
Предвид ситуацията, награждаването ще се случи при първа възможност; ако нещата се развият положително, очаквайте церемонията по награждаването да се проведе на 1-ви юни, по повод Международния ден на детето.
Великденския фестивал тази година бе подкрепен от: ПГ на 44-то НС на Р. България, НДФ „13 века България”, пазари „Възраждане” СОС, фирмите „Валена” и „Бобал”, както и от г-н Владо Йончев. Искрени благодарности към всички.
Остана накрая да споменем малкия, но сплотен екип на фестивала, който и тази година се справи с предизвикателствата в организционен план. За визията на Великденския сайт по време на конкурсите важна бе и подкрепата на Милан Асенов.
Живи и здрави, догодина на Великден да се видим в Босилеград!
Организационен екип на Велиденския фестивал,
Сдружение „ГЛАС“ – Босилеград.
- Разсипаната история на БОЛГ-АРИА
Емил Захариев, Gorgoni.info
.
ЧАСТ I. РЕЛИГИЯ И РЕЧ, ВРЕМЕ И НАРОД
(Публикувана на две части в: Ави-тохол. Исторически сборник. Т. II. Нов прочит на българската древност. Съставител д-р Вл. Христов. Редактор Д. Димитров. Издава Сдружение „Авитохол“. С., ИК „Виделина“, 2006, с. 58-63. Списание Ави-тохол. Директор Д. Димитров. Главен редактор Вл. Христов. Книжка 31, 2009, с. 58-60.)
+ Целта на този ред от мисли е да хвърли нов поглед върху известни факти от историята на древните БОЛГ+АРИИ и така да доведе до нови изводи за РЕлигията, РЕчта и историята на БОЛГ+АРИЙСКИЯ НАРОД.
+ Известно е, че Богьт на БОЛГ+АРИИ-ТЕ е ТангРА. Историческите и археоложки аргументи в полза на това твърдение са оскъдни. Ще спомена само Михаил Поснов – “История на християнската църква“, който цитира Шести канон, приет на Първия Вселенски събор в Никея – 325 година след Х(О)РИСТА. А Той започва така: “ДА СЕ СПАЗВАТ ДРЕВНИТЕ ОБИЧАИ, ПРИЕТИ В ЕГИПЕТ…“!? Впоследствие Шести канон остава, но текстът е променен!? За ЕГИПЕТ въобще не става и дума!? С какво е пречел ЕГИПЕТ на елинските и латински прелати?
Ами, щял е да подскаже на вярващите читатели, че основите на така нареченото “х(о)ристианство“ се намират в “Египетската Верска Доктрина“. Ще се видят паралелите между Т/АТ+УМ и Бог Дух, РА и Бог Отец, Йосиф и Озирис, Изида и Дева Мария, и ХОР и Х(О)РИСТОС!?
+ Основни понятия, като: РЕ+ЛИГА (религия), КРЪСТ+ВА (тсърк+ва), БА/ВА – Душа, КА/КИ/ЧИ – жизнена сила (тяло), както и Имената на основните “Египетски Богове“, се използват от х(о)ристианската цивилизация и от нас, БОЛГ+АРИИ-ТЕ! Затова понятието на БОЛГ+АРИИТЕ за “убавото мeсто“, където отиват душите на праведниците, се наРИча – РА+Й. В християнската доктрина душите на праведниците отиват при Бог Отец.
От което следва, че РА е Името на Бог Отец. Това понятие използват и останалите СЛОвенски народи. За сведение на туркофилите, турците го произнасят „ГЬОЗЕЛ БАХЧЕ“, което значи „хубава градина“.
+ Да се запитаме отде идва Т/АНГ+РА? Знаят се подобни названия на Бог, които обхващат обширни географски райони в почти цяла Азия, като: Тангра + маню, Ченгри, Тенгри, Шенгри, Тангара, Тангароа. Има също подобни топоними – Ангора, Ангара, Анкара (Анкира)!? В Европа има интересни топоними като ТАТ+РА, КАР+ПАТИ (хор+бати), Панония.
+ Видно е, че понятието е съставно.
+ Ако разложим съчетанието Т/АНГ+РА, получаваме: Т/АНГ(кх)РА, (АНГ+РА), като последните две са известни понятия от Египетския Пантеон на Боговете! (1)
+ Анг(кх) е Панделката на Живота, която държат всички Египетски Богове;
+ РА е името на Бога-Слънце.
+ Следователно, Т/АНГ+РА означава – Животворния РА! Същата МАНТ+РА повтаря и попът в ТСЪРК+ВАта – Животворният Бог!
+ Знае се, че БОЛГ+АРИИ-ТЕ от всички небесни светила най-много са почитали Слънцето (известните въпроси до папа Николай, отправени от цар (княз Борис I).
+ Ако отидем към археоложките данни, колкото и оскъдни да са, колкото и оспорвани, като САК+РОвището, намерено в Малая Перешчепина – днешна Южна Украйна. Намерено случайно от пастирчета от селото Малая Перешчепина. На 13 километра от град Полтава, на 11.06.1912 година. Огромното количество златни и сребърни предмети предизвикало иманярска треска сред селяните на селото, което било собственост на граф Бобрински. Благодарение на граф Бобрински, предметите били събрани и описани акуратно и професионално.
+ През 70-те години на 20-ти век от САК+РОвището се заинтересувал широко известният в научните среди археолог и историк, професор Йоахим Вернер, който е описал и изследвал и БОЛГ+АРИЙСКО-то САК+РОвище във ВРАП, АЛБАНИЯ. Изключително подробното изследване на САК+РОвището от Малая Перешчепина довежда професор Й. Вернер до Пръстените, намерени там, с Монограмите, изписани върху тях. За разчитането им професор Й. Вернер се обръща към известният ономаст, професор Зайбт от Виена, от Института по Византология към Виенския университет. За да разберат читателите, кое ме накара да подложа на съмнение разчитането на професор Зайбт, ще цитирам цялата 45-та страница от книгата на проф. Й. Вернер: „Погребалната находка от Малая Перешчепина и Кубрат, хан на Българите“:
„Гръцките монограми на двата пръстена – печата (прил. 32) биха били също така ОТ РЕШАВАЩО ЗНАЧЕНИЕ, за отъждествяването на хана от Малая Перешчепина и може би дори по-убедителни от доказатествената стойност на археологическите улики, ако можеше да бъдат НЕДВУСМИСЛЕНО РАЗЧЕТЕНИ! Четенето на В. Н. Бенешевич и предложението на В. Финк не дадоха ползотворен резултат. Госпожа А. Банк ми предостави през юли 1983 г. в Ермитажа восъчни отпечатъци от двата пръстена-печати, чиито снимки (прил. 32) изпратих за експертиза и на д-р В. Зайбт от Института по византология към Университета във Виена. След завършване на ръкописа си получих в писмо от 17.11.1983 г. следното становище: “Пръстенът с по-простия монограм е възможно да е византийско производство, докато за другия не бих поддържал същото. По-простия монограм би могло да бъде разчетен теоретично БАТРАХОУ, но изведената отвътре вероятност и условията, при които е открита находката, говорят повече за форми като ХОБРАТОУ, ХРОБАТОУ, ХОБУРТ и т. н.. Следователно, бихме се доближили много до буквени комбинации, доказани във връзка с КОБРАТОС (сравни Моравчик), но само с Х вместо К. Откъм монограма не може да се изведе улика за точния последователен ред на отделните букви в разчитането. Вторият монограм е най-вероятно комбинация от индивидуално име и титла на ранг или длъжност. Ако приемем тъждествеността на собственика на пръстена и следователно същото име, цялостното разчитане на ХРОБАТОУ ПАТРИКИУ би било съвсем възможно. При такова тълкуване своеобразната, НЕ СЪВСЕМ ВИЗАНТИЙСКА БУКВА на отпечатъка, накрая, вляво, трябва да се чете В, а накрая вдясно лигатурата П и К. ДВЕТЕ РАЗЧИТАНИЯ БИХ ИСКАЛ ДА ПРЕДЛОЖА КАТО ВЪЗМОЖНОСТИ. ТРЯБВА ДА СЕ ВЗЕМЕ ПРЕДВИД, ЧЕ ОТ ОНОВА ВРЕМЕ СА ДОШЛИ ДО НАС МНОГО МАЛКО ИМЕНА.“
+ В. ЗАЙБТ ПРЕДЛАГА ДВЕТЕ РАЗЧИТАНИЯ ИЗРИЧНО КАТО ВЪЗМОЖНОСТИ.
+ НО НЕЗНАЙНО ЗАЩО НАШИТЕ ИСТОРИЦИ СА ВЪЗПРИЕЛИ ПРЕДПОЛОЖЕНИЯТА НА ПРОФЕСОР ЗАЙБТ ЗА АКСИОМА?!
+ От всичко казано дотук следва, че разчитането на трите пръстена-печати, направено от професор Зайбт и потвърдено от Д. Витанов, МОЖЕ ДА БЪДЕ ОСПОРЕНО. Според мене то може да бъде сведено до:
1. ХО(У)РБ/ВАТ (ХОР Б/ВАТ) – за първият пръстен.
+ ХОР Б/ВАТ – царски титул, указващ божествен произход.
+ Съвременни варианти: ХОРВАТ, ГОРБАТко, ГОРБАТшов – лични имена; ХЪРВАТ – национално име.
2. КО(У)РТ ХО(У)Р Б/ВАТ, (КОРТ ХОР Б/ВАТ) – за останалите два пръстена. КОРТ/КУРТ – тогава съдебна титла, в съвремието – лично име.
Монограми от златни пръстени-печати, открити в гроба на Хор Б/ват (Кубрат) в Малая Пересчепина, Украйна. + Ако се приеме ХОРБАТ за верно, присъствието на Сокола с усукана в краката му змия става съвсем логично.
+ Соколът е символ на Бог ХОР, а змията – на бога на злото СЕТ, САТ, Сатан (чичото на ХОР). Така името на ХОР се свързва с легендата от Египетския Пантеон на Боговете, в която той побеждава чичо си САТ – узурпатор на царския престол и убиец на баща му Озирис (САК и СОК).
Двойките Лъвове от същото погребение, които са символ на земна сила и плодовитост, според Египетския Пантеон на Боговете, са царски атрибутни символи.
От казаното досега следва, че “Именникът на БОЛГ+АРИЙСКИте Канове“ е сгрешен още при първото словосъчетание – Авитохол. Следва да се чете:
1. АВИТ (О) ХОР или АВИТ(УС) ХОР, което ще рече – праотеца (прародителя) ХОР.
2. КОРмисош или КОРмесий също може да се прочете като ХОРмисош, ХОРмесий или ХЕРмесий.
Едно такова разчитане прави връзка с тракийския Херос (Хермес), гръцкия Херакъл и латинския Херкулес. В Средна Азия са известни имената на племената САКи, СОГ(К)ДИИ и ХОРезмии. САК и СОК са египетските имена на ОЗИРИС – бащата на ХОР. Имената на племената вероятно произлизат от задължението на групи хора да извършват ритуали в чест на САК и СОК (ОЗИРИС) и ХОР.
В заключение ще си припомним малко БОЛГ+АРИЙСКА РЕч и ХОРтуване:
В сила са три основни правила:
1. Сричките са думи в думите. Пример: Култ+у+Ра; Ма+Да+Ра.
2. Сричките се произнасят отляво надясно и отдясно наляво, и се разместват. Пример: РА-АР; Зора-Роза.
3. Имената на главните “Египетски“ богове са корени на думите – срички.
+ РА – РА+й, РАйко(а); боен вик – (у-РА) РАт – РАтувам; РАдост, РАдан, РАдко(а), РАдетел, Радее; РАста, РАло, РАлчо. РЕлигия, РЕч, РЕд, Род; РАйко изгря – народен израз за изгрева на слънцето.
Арий+Сто+Крат; Арий+Сто+Телес; Арий+Сто+Пан, баничАр, болничАр, воденичАр, градинАр, грънчАр, говедАр, дървАар, железАр, жътвАр, златАр, кравАр, лодкАр, мливАр, надничАр, овчАр, резбАр, рибАр, рудАр, стражАр, тепавичАр, тъмничАр, хлебАр, цветАр, чизмАр, шапкАр, щампАр.
+ ХОР – ХОРа, които играят ХОРа, ХОРтуват и имат вид знаме ХОРугва; ХАРесвам, ХАРизвам, ХАРтисвам, ХАРен.
+ САК и СОК – САК + РА, Чак+Ра, чекръкъ?
САК+РАлен (САК+РАлно) – свещен, свещено. Тази мантра си е цяла мандра. САК+РОвище, САК+РОвенно САКам – искам, СОК – плодов; (Ц)СОКам – за малки деца и животни; САКАР(А) – планина, СОКол – птицата симбол на Озирис. ЦАКо – име, ЦОКо – име; САКиРА – бРАдва, САКалиби – обичащите бога САК; (С)АКинак – вид меч.
+ БА/ВА (ДУША) – ба+ба, ба+ща, бор+ба, вършит+ба, гоз+ба, дел+ба, еж+ба, жерт+ва, косит+ба, резит+ба молит+ва, наред+ба и т. н.
+ КА/КИ/ЧИ (жизнена сила, тяло) – ка+ка, май+ка, тет+ка, чичо и т. н.
+ Пътят за доказване на тези взаимовръзки е дълъг и сложен. В случая е по-важно посоката да е вярна.
Използвана литература:
1. Луркер, Манфред. Богове и символи на древен Египет (Енциклопедичен справочник). 1995 г.
2. Проф. Вернер, Йоахим. Погребение Малая Перешчепина и Кубрат – хан на Българите. 1988 г.
3. Костов, Георги. Погребението на хан Аспарух в светлината на археоложките данни. 1995 г.
4. Погребенията в Малая Перешчепина и Вознесенка.
5. Манетон. История на Египет и генеалогия на царете (Хор – 300 г.). През Еузебиус и Йосиф Флавий.
6. Проф. доктор Ценов, Ганчо. Кроватова България. 1998 г.
7. Раковски, Георги Стойков – том 4 от Събр. съч. (Анонимната Зографска история, открита от Раковски, където Кубрат е споменат няколко пъти като ОР+-БАТ! / Петър Петров, проф. Димитър Овчаров, Пламен Цонев, Йордан Вълчев, Георги Костов и др.)
Най-интересният за науката предмет от погребението във Вознесенка е Сребърният СОКОЛ.
.
ЧАСТ II. СОКОЛЪТ ОТ ВОЗНЕСЕНКА
.
Напоследък се разгоря дискусия, относно произхода на погребенията в Малая Перешчепина и Вознесенка.
Списание „Авитохол“, в брой 26 отдели голяма част от страниците си за статия и интервю на директора на историческия музей в Запорожие – Г. И. Шаповалов, както и статия на Дориан Александров.
От 1930 година (когато е открито съкровището от Вознесенка), та досега, са изказани доста противоречиви мнения относно произхода му. От гроб на княз Светослав (Михаил Милер), кипчакско (М. И. Артамонов, А. И. Семьонов и др.), до БОЛГ+АРИЙСКО (Г. Ф. Корзухина, С. А. Плетньова, акад. Омелиан Прицак, откривателя му В. А. Гринченко и естествено учени от БОЛГЪ+АРИА, като проф. Станчо Ваклинов, Д. Димитров, Рашо Рашев, проф. Петър Петров, проф. Димитьр Овчаров, Пламен Цонев, Йордан Вълчев, Георги Костов и др.
Най интересният за науката предмет от погребението във Вознесенка е Сребърният СОКОЛ.
Както се вижда, елементите, които требва да се отбележат, са:
1. ЗМИЯТА – усукала се в краката на Сокола;
2. МОНОГРАМЪТ – на гърдите на Сокола;
3. ХРИЗМАТА на крилото на Сокола – която представлява Четирилистна Детелина с Кръст, разделящ листата на половина и надпис – ДОХ, ДУХ /ДОКС/, снимана от такъв ракурс, че почти нищо не може да се види ясно;
4. ДВАНАЙСЕТТЕ пъпки на гърба на Сокола, разположени 2 x 6, и кръстчета на всяка от тях;
5. Нечетливият надпис на опашката на Сокола, който Гринченко така и не е успял да разчете;
6. Перата на опашката на Сокола – пет на брой.
За Змията и Сокола, представящи опозитните сили на СЕТ/САТ и ХОР, съм писал в брой 12/13 на „Авитохол“. Дванайсетте пъпки, разположени в ДВЕ редици по ШЕСТ, и кръстчетата върху тях, заедно с ПЕТТЕ пера, представляват елементите на един КАЛЕНДАР!!! (което ще доказвам в следваща статия). Монограмът на гърдите на Сокола е обект на най-ожесточени спорове. Очерталите се две тези са:
1. Приемащите, че това е римски орел, войскови знак на знамето на римският легион. Четене – ПЕТРОС!
Тази теза защитават Л.А. Мацулевич, Гринченко, Шаповалов, Артамонов, Семьонов и др.
2. Изброените по-горе, болг+арийски ориентирани учени, защитават тезата, че Соколът не е римски и четенето требва да е ЕСПОР.
Моята теза, е че този Сокол няма наушник за поставяне на прът, не е с разперени криле и затова не е римски воински символ! Освен това, римският орел не притежава елементите от 1 до 5 на Сребърния Сокол! Най-вероятното четене на МОНОГРАМА е ОРПЕЙ или, ако се приеме, че в горната част има комбинация от Т/Р – ОР+ТО+ПЕЙ или ОР+ТИ+ПЕЙ! Както правилно отбелязва и Шаповалов, в интервю в бр. 26 на „Авитохол“ – няма никакво /С/ в този монограм!? Това разчитане кореспондира и с тезата, че СОКОЛЪТ олицетворява Бог ХОР, както вече съм отбелязал в статията от бр. 12/13 на сп. „Авитохол“. Такова разчитане прави връзка между двете погребения – в Малая Перешчепина и Вознесенка, ако се приеме за верно четенето на пръстените от М. Перешчепина, а именно ХОР+БАТ и КОРТ ХОР+БАТ!
Библиография:
1. Брой 26 на „Авитохол“
2. Пламен Цонев, “Хомо космикус” – 1980 г.
3. Йоахим Вернер, “Погребалната находка от Малая Перешчепина и Кубрат – хан на българите“, изд. БАН, София, 1988г.
4. Георги Костов, “Погребението на хан Аспарух в светлината на археологическите данни”, 1998 г.
.
ЧАСТЬ III. МАСОНИТЕ – ИСТОРИЯ И СЪЩНОСТ
(МАСОНИТЕ СЛЕДВАТ БЪЛГАРСКИ ТАЙНИ)
.
Ръкополагането на Велик Майстор на Българската Масонска ложа ми дава повод да направя кратък исторически обзор на това тайно общество. Легендите разказват, че то води началото си от Седемте АРХАТИ /АРГАТИ/, преживели последния потоп и посели семената на цивилизацията сред подивялото човечество.
Тези АРГАТИ, и всички преди и след тях, се наричат с много изрази, които поясняват различните им същности:
1. Последователи на Хор;
2. Синове на Вдовицата;
3. Синове на Светлината, с което подчертават, че Слънцето /РА/ е един от главните им обекти за поклонение;
4. Озарените /илюминирани/, което означава, че Слънцето /РА/ ги е осветило със светлината на познанието.
Хор е син на Изида /АЗИТА/, съпруга на Озирис /АЗАР/, цар на Горен /Бел/ и Долен /Червен/ Египет.
Зеленият цвет е цветът на Озирис – бог на живата природа приживе, а мястото на пребиваване се нарича САКАР. САТ /САТАН/ е брат на ОЗИРИС и чичо на Хор. Черен е неговият цвет. Той убива брат си и взема престола и царството му.
Озирис става цар на мъртвите, а мястото на пребиваване се нарича СОКАР. Но Изида ражда сина на Озирис – Хор. Отглежда го тайно и, когато той пораства, влиза в двубой със САТАН. Хор побеждава и си връща престола на Бел и Червен Египет. (Оттам идва българският обичай за ежегодно закичване с мартеница.)
Най-известните масонски ордени през Средновековието са Тамплиерите /Храмовниците/, със символни цветове черно и червено, и Хоспиталиерите /Болничарите/, със символни цветове бело и червено.
Илюминатите от по-късно време е едно течение, което докарва много беди на човечеството.
Тамплиерите и Хоспиталиерите произхождат от Бугрите и Катарите, а те на свой ред – от Богомилите, които пък, заедно с манихеи и павликяни, водят началото си от официалната българска доктрина ТАНГРИанството, или съюз на РА /РЕ/. Оттам и РЕ-лига /РЕЛИГИЯ/, или – последователи на Слънцето.
Юдеите също са се “допрели” да гореспоменатата верска доктрина, като в „Изход“ от Стария Завет добре е описана кражбата на Свещените знания /Свещения Кивот/ от Моше /Мойсей/ и завличането на златото на египтяните от последователите му.
Оттам Моше е символ на МОШЕ+НИК в целия словенски свят.
Но кои са синовете на Вдовицата? Нормално е да си помислим, че освен озарените по РИ.ДУ.АЛ /РИТУАЛ/, има и озарени по рождение?
Тоест, генетично произлезли от Хор – сина на Вдовицата Изида /АЗИТА/.
За разлика от словените, които се себенаричат ЛЮДИ, българите се самоназовават ХОРА. Няма друг народ по земята, който да се нарича по този начин.
С други думи, българите могат да бъдат наречени ХОРИСТИАНИ, а верската им доктрина – ХОРИСТИАНСТВО. Хористианството може да се разглежда като морално-етична част на ТАНГРИанството.
БОЛГ+АРИЙ, БОЛГ+АРИЯ вероятно са верски понятия, родени в слОвЕнска среда.
Във всички христиански храмове присъства знакът, който се тълкува ХР (Христос), но той трябва да се чете ХОР (Х+О+Р).
ХОР+ИСТИЯ – тържествена одежда на висш сановник в църквата, златоткана, обсипана със знака на ХОР.
ХОР+АРИУМ – шал към одеждата, златоткан, обсипан със знака на ХОР. В тези случаи връзката е явна.
В заключение бих посочил, че българските масони вероятно са двойно озарени – веднъж по рождение, втори път – по РИ.ДУ.АЛ. По смисъла на ТАНГРИанството, Великъ ДУ.АЛ (ДУЛО – двойник) на РА може да бъде само царят – ХОР – фараонът (БА.РА.ОН. – душата на РА в ОН). Само той може да премине пътя К/РОС/Т.ТАУ. Само той може да бъде ХОР.БАТ.
Използвана литература:
1. Рудолф Кох – “Книга на Знаците”
2. Жан Дорес – “Тайните Ръкописи от Египет”
3. Морис Котерел – „Пророчествата на ТутАнкАмон”
4. Робер Амбелен – “Смъртоносната тайна на Тамплиерите”
5. Лин Пикнет, Клайв Принс – “Прозрението на Тамплиерите”
6. Рьоне Нели – “Ръкописите на Катарите”
7. Жан Блум – “РЕН льо ШАТО /вестготи, катари, тамплиери/”
8. Алан Олфорд – “Боговете на новото хилядолетие” Ломас и Найт –
“Ключът на Хирам”, март 2001 г..
ЧАСТ IV. ВЕРСКИ ВОЙНИ
.
Всеизвестна е тезата, че Атила е предводител на варварите езичници или така нар. хунски съюз, като се пропуска факта, че той е римски гражданин и говори (знае) латински език.
Предлагам за дискусия следната хипо+теза: ТАКА НАРЕЧЕНИТЕ “ВАРВАРСКИ НАШЕСТВИЯ” СА ВСЪЩНОСТ ВЕРСКИ ВОЙНИ, ПОРАДИ ПЪРВАТА СХИЗМА В ХОРИСТИАНСТВОТО, А ИМЕННО ПОДМЕНАТА НА ШЕСТИ КАНОН, ПРИЕТ НА ВСЕЛЕНСКИЯ СЪБОР В НИКЕЯ, И ВЕДНАГА ЗАПОЧНАЛАТА СЛЕД ТОВА БОРБА ЗА ПОДМЕНАТА МУ. ТАЗИ МЕЖДУОСОБИЦА ИМА ДВА ПЕРИОДА – ОТ НИКЕЯ – 325 Г., ДО АЛЕКСАНДРИЙСКИЯ СЪБОР – 362 Г. И ДО ЦАРИГРАДСКИЯ – 381 Г.
ХУНИТЕ/УНИТЕ/ОБЕДИНЕНИТЕ/ – АРИИ/АРИАНИ/ – ЗАПОЧВАТ ВЕРСКА ВОЙНА СРЕЩУ ФАЛШИФИКАТОРИТЕ НА ШЕСТИЯ КАНОН! ТАМ СА СЛОВЕНИ, ГЕРМАНИ И УГРО-ФИНИ, НАЧЕЛО С ВОДЕЩАТА /УПРАВЛЯВАЩАТА/ КЛАСА – БОЛГ+АРИИТЕ!
ЛИТЕРАТУРА: “ИСТОРИЯ НА ХРИСТИЯНСКАТА ЦЪРКВА” ОТ МИХАИЛ ПОСНОВ.
ШЕСТИ КАНОН: “ДА СЕ ПАЗЯТ ДРЕВНИТЕ ОБИЧАИ, ПРИЕТИ В ЕГИПЕТ, ЛИБИЯ И ПЕНТАПОЛ….“
Ще разширя хипо+тезата: От това, което съпоставих, след прочитането на част от “История на християнството” от М. Поснов, се оказва, че всички големи военни конфликти в периода 325 г. – 717 г., гравитират странно около провежданите поместни и вселенски събори по онова време!?
Съборите са Поместни и Вселенски:
• АПОСТОЛСКИ СЪБОР В ЙЕРУС+АЛЕМ /49-50 г./
• Арабски – 244 г., Басра
• Лионски – края на II век
• Елвирски – 306 г.
• Рим – 313 г.
• Арл – 314 г.
• Анкира – 314 г.
• Милано – 316 г.
• НеоКесарийски – 316 и 324 г.г.
• Антиохия – 324 г. – поместни
• ПЪРВИ ВСЕЛЕНСКИ – НИКЕЯ – 325 г.
• Антиохия – 341 г.
• Сердикийски – 343-344 г.г., Медиолан и Сирмий също – /третират АРИАНСКАТА ЕРЕС И СМУТОВЕ/
• Лаодикийски – 345 г.
• Картагенски – 345 – 348 г.г. !?
• Цариградски – З61 г.
• Александрийски – 362 г.
• Галски – 374 г.
• Сарагоса-380 г. – поместни
• ВТОРИ ВСЕЛЕНСКИ – ЦАРИГРАДСКИ – 381 г.
• Картагенски – 387 г.
• Цариградски – 394 г.?
• Галски – 394 г.
• Картагенски – 396г.?
• Толедо – 400 г.
• Галски – 401 г. – поместни
• ТРЕТИ ВСЕЛЕНСКИ – ЕФЕС – 431 г.
• Цариградски – 431 г. – поместен?
• Цариградски -448 г. – поместен
• Ефески – 449 г. – поместен
• ЧЕТВЪРТИ ВСЕЛЕНСКИ – ХАЛКИДОН – 451 г.
• ПЕТИ ВСЕЛЕНСКИ – ЦАРИГРАД – 553 г.
• ШЕСТИ ВСЕЛЕНСКИ – ЦАРИГРАД – 680-681 г.
• Цариград – 712 г.
• Цариград – 716 г. – поместни
• Иконоборческият поместен събор – 754 г., вероятно Цариград.
• СЕДМИ ВСЕЛЕНСКИ – НИКЕЯ – 787 г.Цитат от речта, произнесена на 16-тото заседание на Шестия Вселенски събор /Константинопол, 09.08.681 година/ от презвитер Константин, от гр. Апамея (Сирия):
“Казвам се Константин. Презвитер съм на светата Божия църква, която се намира в Апамея, в провинция Втора Сирия. Ръкоположен съм от Аврамий, епископ на Аретуса. Дойдох при нашия свети събор, за да ви поуча, че ако бях изслушан, нямаше да претърпим онова, което претърпяхме тази година, сиреч каквото претърпяхме във войната с БОЛГ+АРИА. Защото аз поисках още от начало да дойда на събора и да помоля да стане мир, така щото да се извърши нещо, което да обедини двете страни, та нито едните, нито другите, да се измъчват, СИРЕЧ НИТО ТИЯ, КОИТО ИЗПОВЯДВАТ ЕДНА ВОЛЯ, НИТО ТИЯ, КОИТО ИЗПОВЯДВАТ ДВЕ ВОЛИ.” (ГИБИ, т. III, София, 1960 г.)
От читателите очаквам да открият войните, водени по странно стечение на обстоятелствата около някои от съборите. 18.07.2004 г.
.
РАЗСИПАНАТА ИСТОРИЯ НА БОЛГ+АРИЯ
.
Според това, което казва ХЕРРОДОТ: “Траките и родствените тям Скити, втори по численост след Индийците…“
Траките били с висока материална и духовна култура, и почти половината Богове в елинския пантеон са Тракийски, около 30% Египетски и останалите ЕЛИНСКИ!
Няколко века след ХЕРРОДОТ, Демостен се провиква в прочутите си филипики, срещу ФИЛИП и неговите поддръжници: “Недостоен македонец е! Не знае елински?! Дивак и Варварин“! Синът му Александър Трети Велики е Първият Македонски Цар, който благодарение на АРИЙ+СТО+ТЕЛЕС научава елински. По повод на езика, Георги Раковски (в том 4) отбелязва, че специално за елинските наемници от 3000 души Александър се обръщал към тЕх на елински! И пита тоз Раковски: “На какъв език е говорил Александър на останалите федерати от Тракия?“. И отговаря, че на същия език, на който са говорели македонците!
Според Едуард Шуре във “Великите посветени“, Александър е искал да повтори подвизите и нашествието на ДиоНисий (така наречените “арийски нашествия“ на изток, предприети около 2000 години пр. Хр.). Преди да започне войната с Персия, Александър събира федерати от територията на днешна Сърбия и БОЛГ+АРИА.
На Изток той не воюва само на две места – Е ГИ ПЕТ и БАЛКТРИЯ. В Е ГИ ПЕТ е обявен за Бог и Цар, а в БАЛКТРИЯ се жени за дъщерята на тамошния Цар – Роксана! Според един апокрифен Калистен, Александър, виждайки ХОРРАта там, възкликнал: “Ама те изглеждат като нас, говорят същия език и вярват в същите Богове?!? Защо да воюваме тогава с тЕх?!“
Така според елинската версия са създадени “ЕЛИНСКО-БАЛКТРИЙСКИТЕ ЦАРСТВА“?!?
После, не щеш ли, оттам, според Михаил Сирийски, идват част от БОЛГ+АРИ-Ите !?
От изследването на Леон Поляков в книгата му „Арийският мит“, се оказва, че почти всички европейски исторически школи изкарват произхода на народите си от… Бактрия (БАЛХАРА)?!
Проф. Ганчо Ценов в книгата “Произход на Българите, българската държава и църква“ пише, че трако-словено-българите не са напущали тези земи, ако и некои от тЕх да са се РАЗСЕЛВАЛИ! В “Кроватова България“ доразвива тезата си и вади на бЕл свЕт още неизвестни извори за БОЛГ+АРИЙСКАта ИСТО+ОРИА! В “Народността на старите македонци“, той поддържа тезата за единния произход на трако-македоно-словено-българите!
В статия със същото заглавие: “Народността на старите македонци“, проф. В. Бешевлиев поддържа същата теза, която и проф. Ганчо Ценов има! Георги Сотиров в своята студия “Елемента нова про хистория Македоно-Булгарика“, има сходни тези с горните двама наши учени ХОРРА и, освен това, се занимава с ЕЗИКА на КОНСТАНТИН ВЕЛИКИ и доказва, че този РИМСКИ ИМПЕРАТОР е говорил на трако-болгарословенски! В “Убийството на Юстиниановата самоличност“, Георги Сотиров доказва, че и Юстиниан и чичо му Юстин са трако-словенобългари! Изброявайки Римските Императори, произлезли от Балканския полуостров и Панония, той твърди, че:
От този списък е добре видно, че част (ако не и цЕлата) история на Рим като държава (Царски период, Република и Империя), може да се разглежда и като СловеноБолг+Арий-ска!? Знае се и това, че АТИЛА (атилио) е римски гражданин по рождение и висш стратег (съратник на АЕЦИЙ) в римската армия.
Любезно бих запитал такива знаменити представители на УжБългарската Академична наука, като Георги Бакалов и Божидар Димитров, какво са правили през последните 30 години, та не са видЕли нито ред от писанията на Георги Сотиров, акад. Владимир Георгиев, д-р Ганчо Ценов, Георги Раковски и много други!
И, ако са чели, защо не са променили нито на йота своите виждания за Болг+Арийската Историа!
И по този начин са въвеждали в заблуждение огромната част от учащите се в Болг+Ариа и учените в чужбина!Известните автори на исторически изследвания и бестселъри: Греъм Хенкок и Робърт Бовал в книгата си «Талисман», от 2005 година, започнаха да поправят БолГ+Арийската, в частност, а и с това и Европейската и СВЕТОВНАТА Историа! Периода, който разглеждат, е изключително дълъг и АРеалът изключително голЕМ, и не мога да преразказвам, но препоръчвам на читателите да потърсят тази великолепна книга и да я прочетат!
В сборник “Ави-тохол“, том II, са публикувани мои статии, които визират исторически неизяснени моменти от историята на прадедите ни, но отзвукът в «академичните» среди беше само осмиване, така, както се е процедирало с проф. д-р Ганчо Ценов, Георги Раковски, акад. Вл. Георгиев и други.
В тези статии поставих въпроса за Верската Доктрина (РЕ+ЛИГАТА), като ОСНОВЕН за изясняване на БОЛГ+Арийската Историа.
Поясних защо Имената на Бог Дух (АТУМ), Бог Отец (РА) и Бог Син (ХОР), са толкова важни за нас, Болг+Ариите! Богът РА (или БолгаРА) и Синът му (ХОР) са посочени като Създатели и Родоначалници на НаРода ни! Това е видно от пръстените и монограмите, поставени на тЕх, на които са отбелЕзани две от ТИТлите на Болг+Арийските владетели: КОРТ (съдия) и ХОР+БАТ. Тези титли са част от Същностите на Владетеля, а именно: БО+ЯН (главен жАрец), КУБ+РАТ (главен военачалник), както и КАНА (главен администратор). ТИТлите на Владетеля са ПЕТ, така както е и в Е ГИ ПЕТ !
БОЛГ+АРИА е била държава на ДУХА, така както казва и акад. Лихачов, която е била ДЪРЖАВА за Вси СЛОВЕНИ, УГРО-ФИНИ и част от ГЕРМАНИИТЕ! От тази ДЪРЖАВА се отделят руси, поляци, словаци, чехи, словени, хървати, сърби, както унгарци, немци и пороманчените власи. Когато Борис I предава истинската ВЕ+РА, пита папа Николай: „Българите вЕрват в Слънцето и Луната. Да ги изхвърлим ли?“. И ги изхвърлят от съзнанието на човеците! А това е познание за циклите на тези извънземни обекти, които налагат човеците да се съобразяват с тЕх, за да живеят според Природата! Богинята Майка ИЗИДАМАРИЯ (земята) има свои цикли, но Тя живее в синхрон с БОГА РА и останалите планети на Слънчевата система и Галактиката! Некои като Благо Мерджов и други може да ме апострофират, че има други Звезди и планети с Живот на тЕх! Да, така е, има, и те са Бащите и Майките на други Цивилизации, и други Създания! Бог Дух АТУМ обаче е Един! Чрез неговата трансформация (МУТА+ЦИЯ), се осъществява постоянното обновяване на СВЕТА (Космоса).
Това познание, което е скрито от нас, са го знаели ПраДедите ни. Защо цветовете на знамето ни съвпадат с подредбата на цветовете в Е ГИ ПЕТ!? БЕЛО – Божественият (не бесният) цвЕт, ЗЕЛЕНО – цвета на земното копие на РА – Озирис (Бога на Зелената природа) и ЦЪРВЕНО (цвета на животинският свЕт) на животните и човеците! Ако се разгледат Чакрите (енергийните центрове) в цветове се вижда, че:
1. Белото – е най-горната, Божествената чакра
2. Зеленото – Средната или Сърдечната чакра
3. Цървеното – най-долната (или Половата чакра)
са подредени правилно и точно единствено в Е ГИ ПЕТ и БОЛГ+АРИА (може да се прибави и Мексико, но това е дълга и отделна тема)!
Седем цвЕта, седем музикални тона, седемлъчната корона на Сешат. С тези редове само загатвам за скритите неща (ЗАГАДКИ), като за повече подробности препоръчвам да прочетете книгата на Морис Котерел “Пророчеството на ТутАнкАмон”!
Ако се върнем към църковната Историа, веднага ще спомена двама видни църковни историци, написали своите книги за Историата на Х(о)ристианската Църква: Василий Болотов и Михаил Поснов. Та в тези църковни разкази се вижда как нашата БОЛГ+АРИЙСКАТА ДЪРЖАВА е обявена за ЕРЕТИЧНА?! Първите ХОРИСТИАНИ са обявени за ЕЗИЧНИЦИ и с това по същество им е обявена война, безпощадна и до последният човек! Първите искри припламват на Апостолския Събор през 50-тата година от Рождението на ХОРИСТИ ИЗИния, или ИСУс Х(о)рИстос! Тогава се оформят две непремирими тези, на които главни водачи и изразители са ПЕТЪР и ПАВЕЛ! Сега двамата са един до друг във ВатиКАНА, но на живо са били върли противници! НЕма да преразказвам, само ще спомена че свети Павел, свети Ерм, свети Никита Ремесиански и свети Андрей Първозвани са изиграли огромна роля в подновяването на ВЕ+РАта, тук на Балканите и на полуостров Крим!
Гонените х(о)ристиани през IV век се превръщат в яростни гонители и убийци на инакомислещите (едно от първите аутодафета е в РАВЕНА през 371 г.), и от този момент започват Верските Войни, умело маскирани впоследствие като Варварски Нашествия. За по голЕми подробности търсете книгите на гореспоменатите автори и моите статии.
.
- Резултатите от фотоконкурса „Заедно ще се справим”
Александър Димитров, ГЛАС ПРЕС
Снимки: Festival-bosilegrad.info и ГЛАС ПРЕС
Преди Великден Сдружение „ГЛАС” – Босилеград, в рамките на традиционния Великденски фестивал, обяви фотоконкурс „Заедно ще се справим”, в който получихме 296 снимки в четирите категории:
„Най-хубаво Великденско яйце“ (126 снимки);
„Най-оригинално Великденско яйце“ (119 снимки);
„Най-весела Великденска снимка“ (24 снимки);
„Останете си вкъщи“ (27 снимки).Петчленното жури максимално беше затруднено, в избора на най-добрите в посочените категории. Гласуването мина и чрез Фейсбук. Там журито бяхте Вие, участници и приятелите на Международния детски Великденски фестивал в Босилеград.
Класирането е получено, според вижданията на журито и броя на подадените гласове, за всяка една от изпратените снимки.
Известни са вече и финалистите в отделните категории:
„Най-хубаво Великденско яйце“ (16 финалиста):
Арина Гиневска, гр. Болград; Виктория Славова, гр. Раднево; Георги Иванов, гр. Тараклия; Лора Симеонова, гр. Перник; Андрей Николов, гр. Белград; Илияна Боянова, гр. София; Ванеса Ючева, гр. Благоевград; Никол Ивайлова Иванова, гр. Шумен; Стефания Митева, гр. Мелитропол; Сашка Миладинова, гр. Босилеград; Богдан Стоянов, гр. Улм; Габриела Мартинова, гр. София; Ивайло Иванов, гр. Раднево; Борислав Борисов, гр. Перник; Дария Михайлова, гр. Болград; Георги Красимиров.
„Най-оригинално Великденско яйце“ (16 финалиста):
Ева Стоименова, гр. Босилеград; Маргарита Стоянова, гр. Валенсия; Симона Михайлова, с. Батановци; Наталия Банева, гр. Болград; Александра Ченкова, гр. Одеса; Иван Стойев, гр. Босилеград; Георги Иванов, гр. Тараклия; Иван Иванов, гр. Раднево; Павел Павлов, гр. София; Исиана Илиева, гр. Стара Загора; Мика Стоименова, гр. Босилеград; Дария Туфина, гр. Болград; Киро Тасков, гр. Земун; Ивайло Павлов, гр. Раднево; Елис Бакалова, гр. Благоевград; Никол Иванова, гр. Шумен.
„Най-весела Великденска снимка“ (8 финалиста):
Ксения Терзи, гр. Болград; Алексей Николов, гр. Белград; Анна Славова, гр. Комрат; Ива Миладинова, гр. Дупница; Леонора Георгиева, гр. Улм; Полина Славова, гр. Комрат; Кринка Рангелова, гр. Босилеград; Виктория Бугаева, гр. Болград.
„Останете си вкъщи“ (8 финалиста):
Румяна Паскалева, гр. Силистра; Драгана Христов, гр. Босилеград; Славен Асенов, гр. Босилеград; Деян Миленов, гр. Босилеград; Тадия Пенев, гр. Босилеград; Лиляна Стойева, гр. Босилеград; Урош Стоименов, гр. Босилеград; Костя и Артем, с. Константиновка.
Честито на всички финалисти!
Специални благодарности към всички участници в конкурса. Най-активно участие взеха децата от Украйна, Молдова, Испания, България и Сърбия. Имахме участия и от Германия, Чехия и Русия.
Стеклите се обстоятелства и факта, че сравнително късно взехме решение за провеждането на онлайн конкурсите в рамките на 27-то издание на Международния детски Великденски фестивал – Босилеград ‘2020, няма как да не сме доволни от активността в конкурсите.
Уважаеми приятели, за всички нас предстоят най-важните четири дни. По същия начин, благодарение на Вашите гласове и на журито, ще излъчим победителите във всички категории.
Гласуването ще продължи до 28-ми април (вторник, до 18:00 часа).
Гласувайте за Вашите фаворити!
Очаквайте финалните резултати на 29-ти април (сряда, в 12:00 часа).
Организационен екип на Великденския фестивал
.
- У нас започва производството на серум с антитела за Covid-19
Д-р Волфганг Люпке: Аерозол с антитела може да помогне в лечението на Covid-19
Екипът на германския лекар, който работи у нас, започва производството на серум идната седмица.
Д-р Волфганг Люпке. Снимка: „Труд“ ‘
Антитела под формата на аерозол за активно вдишване могат да подобрят лечението на Covid-19, като блокират проникването на вируса в клетката. Това обясни пред БНР доц. д-р Волфганг Люпке, който работи по спасителния серум. През следващата седмица от кръв на доброволци ще започне да се произвежда този серум с антитела, съобщи д-р Любке в предаването „Преди всички“. „Трябва да имаме антитела, ако се повиши броят на болните, за да ги лекуваме“, подчерта той.
Документацията по разработката е изпратена до научни звена, до здравния министър и министър-председателя.
Д-р Волфганг Люпке е вирусолог и имунолог. Работи с коронавируси повече от 40 години – първоначално при свине и кучета, след това при телета и деца след аварията в Чернобил. „Тогава приложихме имунен серум, получен от кози на база имунно мляко“, разказа той.
Д-р Люпке се е свързал с китайски специалисти още през януари, проучил е опита им и е препоръчал използването на антитела от преболедували, докато боледуващите не изградят активен имунитет, тоест да се използва пасивен имунитет.
Какъв е механизмът на действие на аерозола, който екипът на д-р Люпке е разработил? „Прибавя се към апаратурите за обдишване чрез приспособление, което овлажнява въздуха.“
Аерозолът достига до алвеолите и образува защитен филм, като пречи на вируса да проникне в клетките и да пречи на дишането, описа действието д-р Волфганг Люпке.
Целта е с тези антитела да бъде предпазван и медицинският персонал. „Като им дадем спрей за профилактично прилагане, дори таблетки за смучене с антитела и най-вече интензивно обдишване с аерозол, преди да започнат работа.“
„Вместо полените вдишваме антитела, които са безобидни, за разлика от полените, които предизвикват алергия“, обясни образно действието на аерозола специалистът.
Доц. Люпке изрази учудването си, че досега „ не са се насочили“ към използването на антителата като към най-ефективния познат метод за справяне с инфекции от десетилетия насам.
Цялото интервю чуйте в звуковия файл.
‘.
- Google Classroom в БУ ”Джон Атанасов” – Чикаго
Българското училище ”Джон Атанасов” в Чикаго с крачка пред американските училища
Материал на Classroomtech.bg
Днешната ни история е за едно вълнуващо българско училище в Чикаго. Само за няколко дни след 17 март, когато затварят държавните и частни училища в Чикаго, българските учители имат вече готовност за работа в Google класна стая (Google Classroom). Можем да споделим, че те буквално изпреварват чикагските държавни училища, които влизат в платформата Google G Suite за образованието едва на 13 април.
Как се справят българските учители там в условията на криза ще разберем от Стела Калайкова, директор онлайн обучение в българското училище „Джон Атанасов”. Благодарим още на Боянка Иванова, доскорошен училищен ръководител и настоящ почетен член на училищния борд в БУ “Джон Атанасов”, за предоставената информация и съдействие при изготвяне на настоящата статия. Българските учители преминаха през обучителни програми и бързо се подготвиха за работа в облачното пространство. Затова се срещнахме и с техния ментор, Ирина Филипова, зам.-директор на 119 СУ „Акад. Михаил Арнаудов“, гр. София.
Защо точно Google G Suite за образованието? Как направихте своя избор още преди кризата?
Стела Калайкова, директор онлайн обучение, БУ “Джон Атанасов”, Чикаго: За нас като българско училище в САЩ, използването на облачна среда за обучение е познато, поради работата на наши български преподаватели, които са и учители и в американските училища през седмицата. Има няколко платформи, които се използват, но ние се спряхме на Google G Suite, защото повечето от нашите ученици от 5 клас нагоре вече ползват Google класна стая (Google Classroom) и други приложения на своите хромбуци или таблети, задължително предоставяни от американското им училище. Децата имат опит и е много по-лесно да се ползва същото приложение, с което те са свикнали.
Избрахме платформата за образование на Google (Google G Suite for Education), защото сигурността при ползване е безспорна и поради тази причина е избрана от хиляди общински и частни училища в щата Илинойс, САЩ.
Работата с G Suite е лесна и достъпна по всяко време, от всеки един учител или ученик. Спестяват се време и средства за размяна на работни листи или домашна работа. С многобройните допълнителни приложения, които може да се използват и споделят в класната стая, обучението е динамично, забавно и развива работата в екип. Учениците дори може да предложат нови знания по дискутираната тема на самия учител като споделят линк към сайт, видео или снимка с едно докосване на клавиатурата.
За разлика от присъствената класна стая, в интерактивната учениците могат да намерят, споделят и решат въпроси по теми за минути. Учителят проверява работата на учениците и отговаря на техни въпроси много бързо, което му дава възможност да има повече време за обогатяване на учебния материал и създаването на индивидуални подходи и програми за обучение според нивото на ученика. Примерно, ако е с по-високо ниво на четене и разбиране на текст, ученикът ще получи въпроси с по-голяма задълбоченост.
Какво се случи с българското училище “Джон Атанасов” в Чикаго, когато започна кризата?
Стела Калайкова: В момента на затваряне на всички училища в САЩ, заради епидемията с коронавируса (17 март), ние също трябваше бързо да преминем към дистанционно обучение. Учителите ни се обучиха само за няколко дни да работят в Google класна стая. Така успяхме да включим всичките си ученици в облака (Google Cloud), дори изпреварихме чикагските училища, които започнаха използването на Google класна стая на 13 април. Родителите на по-малките ученици от 1-3 клас преминаха през доста затруднения. Децата изпитаха трудности да работят сами с таблет или лаптоп, да влизат бързо във виртуалната стая, поради незнанието и невладеенето добре на езика, на техниката и новите приложения. Родителите се включиха още в началото на учебния процес, за да помагат. Много от тях бяха буквално залети от инструкции, учебни материали и ресурси, с които да продължат обучението от вкъщи и това беше голямо предизвикателство. Сега в Google класна стая (Google Classroom) всичко е на едно място, подредено и отбелязано по дати за изпълнение. Няма нужда да се отварят имейли или търсят уебсайтове, за да се изпълняват задачите за деня. Всъщност, въвеждането на Google класна стая за по-малките ученици в началния курс на нашето училище изпревари използването му за тази група деца в чикагските държавни училища.
При започването на дистанционно обучение много училища позволиха на учителите си да използват видео връзка с платформата Zoom, но чикагските не го направиха, защото не можеха да си позволят да споделят личните данни на учениците си. Затова нямаше срещи за обучение с видео за началните класове, а само материали с инструкции.
Сега вече на 13 април всички държавни американски училища в град Чикаго преминаха официално само в Google класна стая.
Разкажете ни как се запознахте с дейността на Център за творческо обучение?
Стела Калайкова: През пролетта на 2019 г. Боянка Иванова участва в конференцията “Училище в облака” в гр. Пловдив, където за първи път се срещна с Александър Ангелов, ръководител на Центъра, и споделя възхищението си от новите възможности по проекта “Образование за утрешния ден” и платформата на Google за образованието.
Проектът се изпълнява от Министерството на образованието и науката по оперативна програма „Наука и образование за интелигентен растеж“ (на стойност близо 105 млн. лв.). Той безспорно е “най-мащабният в сферата на средното образование, не само като средства, но и като възможност за модернизиране на системата”, както обявява при представянето му тогавашният заместник-министър на образованието и науката Деница Сачева през септември 2019 г.
За дистанционното обучение на учителите от българското училище в Чикаго разказва Ирина Филипова, зам.-директор на 119 СУ „Акад. Михаил Арнаудов“, гр. София. Учителите преминаха през няколко обучителни сесии за работа с G suite в края на март, с любезното менторство на Ирина Филипова, която освен зам.-директор, е още учител по изобразително изкуство, обучител и сертифициран Google учител, притежаващ богат опит в провеждането на обучения на учители в български училища. За нея беше истинско предизвикателство да проведе първото си онлайн обучение точно с българското училище от Чикаго.
Попитахме и нея: Какво е чувството да си ментор на учители от българско училище през океана?
Ирина Филипова: След първите минути на обучението вече бях сигурна, че това са хората, с които искам да работя – мотивирани, с голямо желание да учат и експериментират и позитивни, което е важна част от процеса. Срещата с готини хора винаги те кара да дадеш максимума от себе си. А и честно казано се гордеех, че мога да помогна на колеги, които работят в Чикаго. Оказа се, че имаме общи трудности при внедряването на облачните технологии в учебния процес и обучението се превърна по-скоро в приятелски разговор и споделяне на идеи и опит, а това за мен е най-ценното.
Възможен ли е “облачен” мост за обмен на добри практики между българските учители в чужбина?
Ирина Филипова: Категорично да. Най-хубавото е, че технологиите ни сближават и ни дават по-голяма свобода да споделяме опит и знания, без значение в коя точка на света се намираме.
Какво ще си вземеш от българското училище “Джон Атанасов” в Чикаго, което би приложила в 119 СУ, гр. София?
Ирина Филипова: Ще си взема вдъхновение, позитивни емоции и добри познанства с хора, с които ще се радвам да се срещнем и на живо. А и няколко полезни съвета за обучението най-вече на малките ученици, които вече използваме активно.
Г-жо Калайкова, ще споделите ли нещо за финал относно българското училище “Джон Атанасов” в Чикаго?
Стела Калайкова: Горди сме, че като българско училище носещо името “Джон Атанасов”, ние също сме в крак с технологиите и успяхме да приложим успешно преподаване в облачна среда, което ще ни дава възможност догодина да предложим присъствено и дистанционно обучение в съответствие с изискванията на ПМС 90 на МОН.
Фактът, че Център за творческо обучение е единствен официален партньор на Google for Education за България, е причината да се обърнем към тях за активиране на акаунт и обучение на нашите учители.
Българско Училище “Джон Атанасов” – Чикаго, е неправителствена организация с идеална цел за съхранение и запазване на българския език и национални ценности у подрастващото поколение наши сънародници зад океана. Ето защо обучението по български език, история и география на България заема основно място. Помощта от Център за творческо обучение при внедряване на облачното обучението на нашите преподаватели от експертни сертифицирани преподаватели е много ценен момент особено при възникнали затруднения.
Очакваме с нетърпение завършването на проекта “Образование за утрешния ден”. Благодарение на който ще има налична библиотека с ресурси – снимки, видео кадри и други, освободени от авторски права. Всеки преподавател ще има възможност да ги ползва за направата на уроците си и да ги качва в облачна среда.
Ще се финансира разработването на 10 000 образователни ресурси по утвърдените учебни програми от I до XII клас, както и ще се създадат адаптирани ресурси за деца със специални образователни потребности.
Платформата ще се интегрира в съществуващи национални и международни образователни системи със свободен достъп, както ни обеща през септември 2019 година тогавашният зам. министърът на образованието и науката (МОН) Деница Сачева, а министър Красимир Вълчев, заложи на развитието на дигиталните умения на младите българи като условия за утрешна професионална реализация… Тук е мястото да благодарим, както на министър Вълчев, който ние наричаме свойски “нашият министър” за постоянната подкрепа във всеки един момент на възникване на неочакваните предизвикателства на съвремието ни, както и на цялата Дирекция към МОН на българските училища зад граница и училищна мрежа за неотказната помощ и непрестанното взаимодействие, която ни оказват при внедряването на новите технологии в обучението. И директорът на дирекцията Наталия Михалевска и експертите Дарина Панайотова, Ваня Балчева и Ники Николов, които са винаги на разположение за помощ и подкрепа, независимо от часовата разлика.
–––––––
Център за творческо обучение благодари на Стела Калайкова и Боянка Иванова за всички предоставени снимки.
–––––––-
Българско училище “Джон Атанасов” е създадено под името “Св. София” през учебната 2001 г./2002 г. като първото лицензирано към Министерството на образованието в България българско училище в САЩ. Идеята за преобразуване на съществуващото до тогава неделно църковно училище в едно ново по организация образователно звено е на доскорошния училищен ръководител и настоящ почетен член на училищния борд Боянка Иванова. В училището се преподава български език и литература, история и география на България по учебен план и одобрени учебници и помагала от МОН. През първата година в лицензираното училище се обучават 18 ученици в една класна стая в новопостроения църковен комплекс “Св. София”. През 2008 г. поради значителното увеличаване на броя на учениците – 110, училището се премества в сградата на университета “Дьо Пол” в Чикаго и се преименува в българско училище “Джон Атанасов”, а от 2010 година до настоящия момент е в сградата на държавния колеж Октън в предградието Дес Плейнс (Des Plaines). Броят на учениците към днешна дата е над 180. Учебните занятия предлагат извънкласни форми по народни танци, музика и рисуване, математика, театрален кръжок и др.
През своята 18-годишна история училището, неговите учители и училищният им ръководител са награждавани с най-престижни държавни отличия:
– Почетен медал ”Иван Вазов” на Държавната агенция за българите в чужбина от 2010 г.;
– Почетен сребърен плакет “130 години Учредително народно събрание”, наградата е удостоена от страна на комисията за българите в чужбина към Народното събрание на Република България през 2015 г., за цялостната просветителска дейност зад граница;
– Почетен знак на МОН – април 2016 г.;
С почетен знак на Президента на България Румен Радев през 2017 г. е удостоена Боянка Иванова, за главни заслуги за включването на българския език в американската образователна система чрез програмата Seal of Biliteracy (Печат за Двуезичност) в щата Илинойс;
Голяма част от учителите и ръководителите на училището са удостоени с почетната грамота на МОН “Неофит Рилски”, а Боянка Иванова, основателят на училището, с отличието “Българка на годината” за 2012 г. на Държавната агенция за българите в чужбина.
Освен реализацията на идеите си, които са с широка обществена значимост, като лицензиране на училищата в САЩ и признаването на българския език в САЩ, БУ “Джон Атанасов” с ръководител Боянка Иванова, е съосновател заедно с училище “Климент Охридски”, с ръководител Боян Кулов, във Вашингтон, на Асоциацията на българските училища в САЩ през 2006 г., която година по-късно прераства в Асоциацията на българските училища в чужбина. Училище ”Джон Атанасов” е домакин на два форума на българските училища в САЩ през 2011 г. и през 2016 г., на които присъстват над 130 представители от 40 български училища от 14 щата на САЩ, както и министрите на образованието в България Сергей Игнатов и Красимир Вълчев. На тези форуми се вземат важни за развитието на българското образование зад граница решения.
Подробна информация за облачната платформа G Suite за образованието, безплатни ресурси, връзки към групи за споделяне и взаимопомощ, информация за сертифициране по програми на Google и др. ще намерите на cloud.cct.bg.
.
- Великденски фестивал – Босилеград. Гласуване в конкурса „Заедно ще се справим“
Гласуването във фотоконкурса
„Заедно ще се справим” започна!Александър Димитров, ГЛАС ПРЕС
ХРИСТОС ВОСКРЕСЕ!
Пожелаваме на всички доброжелателни хора у нас и по света светли Великденски празници!
Години назад по време на Великден, Босилеград се превръщаше в Балкански център на детската радост. Трудно ни беше да си представим какво наистина означава Великденският фестивал и тази невероятна традиция, изграждана с много любов и постоянство за Босилеград, днес ясно си даваме сметка за празнотата и разочарованието от стеклите се обстоятелства. Тази година посрещаме Възкресение Христово в една по-различна обстановка, когато мнозина няма да могат да споделят радостта от Великден със скъпи за тях хора, няма да посрещнем дългогодишните и новите приятели на Великденския фестивал в Босилеград. Но разделени физически, осъзнаваме и колко много неща ни обединяват.
Нека в тези празнични дни да бъдем единни чрез фотоконкурса „Заедно ще се справим”. Получихме общо 296 снимки, от които за най-хубаво Великденско яйце (126 снимки), за най-оригинално Великденско яйце (119 снимки), за най-весела фестивална снимка (24 снимки) и в категория „Останете си вкъщи“ (27 снимки).
От днес (б.р.: 19 април) до 24-ти април, уважаеми приятели, чрез сайта ни www.festival-bosilegrad.info, ще имате възможност, благодарение и на Вашия вот, да дадете принос за избирането на най-добрите снимки в различните ни конкурси. Ще публикуваме всички получени снимки, за които ще може да гласувате. По регламент, благодарение на Вашите гласове и на оценката на компетентното жури, на 24-ти април ще обявим финалистите (най-добрите 16 снимки в категориите „Най-хубаво Великденско яйце” и „Най-оригинално Великденско яйце”, както и най-добрите 8 снимки в категориите „Най-весела фестивална снимка” и „Останете си вкъщи”). След това ще има допълнителна възможност, в рамките на още четири дни, да гласувате за своите фаворити. Окончателните резултати от конкурса ще бъдат готови на 29-ти април, когато и официално ще бъдат обявени победителите в отделните категории.
Използваме момента да се заблагодарим на всички, които изпратиха снимки, и по този начин изказаха своята любов и подкрепа.
Организационен екип на Великденския фестивал
.
- Онлайн Международен детски Великденски фестивал – Босилеград ‘2020
С оглед стеклите се обстоятелства покрай коронавируса, взетите мерки и извънредните условия, в които се намираме, сдружение „ГЛАС” и организационният екип на Великденския фестивал в Босилеград взеха единодушно решение да организират различни онлайн конкурси в рамките на предстоящите Великденски празници. Конкурсът е отворен за всички, без ограничения във възрастта и професионалния опит.
„Убедени сме, че организирайки по този начин фестивала, ние ще зарадваме много деца и техните родители, като им дадем възможност да вземат участие в споменатите фото конкурси с мотото „ЗАЕДНО ЩЕ СЕ СПРАВИМ“. Конкурсът е отворен за всички любители на фотографията, без ограничения във възрастта и професионалния опит. Основно ще очакваме да получим уникални изображения, които пряко отразяват темите на Великденския фестивал в Босилеград и посланието, което това събитие изпраща вече 26 години за един по-хубав свят, без граници и предразсъдъци”.
„И тази година, макар и в затруднени условия, ще излъчим победители в традиционните Великденски състезания, ще обявим фото конкурси за „най-хубаво Великденско яйце” и за „най-оригинално Великденско яйце”, на яйцето и в двете категории задължително условие е да се вижда годината 2020-та.
Като допълнение към споменатите конкурси ще добавим и категория за „най-весела фестивална снимка”, като тук очакваме да разровите личните си архиви и да ни изпратите снимка, спомен от изминалите години на Великденския фестивал.
Последната категория е „Останете си вкъщи” и в нея очакваме да ни изпратите снимки на победителите от семейните състезания за „най-здраво Великденско яйце”.
Участниците ще могат да участват с едно изображение в следните категории:
– „Най-хубаво Великденско яйце“ (Вашите снимки може да изпращате от 16-ти до 18-ти април);
– „Най-оригинално Великденско яйце“ (Вашите снимки може да изпращате от 16-ти до 18-ти април);
– „Най-весела фестивална снимка“ (Вашите снимки може да изпращате от 10-ти до 19-ти април);
– „Останете си вкъщи“ (Вашите снимки може да изпращате на 19 и 20 април).
Получените снимки ще бъдат публикувани на сайта на Фестивала: www.festival-bosilegrad.info, както и на страницата му във Фейсбук.
Всички участници ще получат грамоти, а най-добрите (1,2 и 3 място) в отделните категории – и допълнителни награди, които ще бъдат раздадени при първа възможност, след прекратяването на извънредното положение.
Изображенията да се изпращат на имейл: [email protected], в посочените времеви интервали, в зависимост от категорията, като е много важно да се посочи името и фамилията на участника, пълен адрес (град, държава) и тел. за контакт.
Победителите в конкурса ще бъдат обявени най-късно до 24 април, а церемонията по връчването на отличените автори ще се състои по-късно през годината.
От всички изпратени снимки ще бъдат избрани най-добрите творби, които ще участват в обща изложба, която ще бъде подготвена и открита на Великденския фестивал 2021-ва година.
Специални благодарности за оказаната подкрепа към всички парламентарни групи от 44-то НС на Р. България, на НДФ „13 века България”, на пазари „Възраждане” – Столична община, фирмите „Валена” и „Бобал”, както и на г-н Владимир Йончев!
Александър Димитров,
председател на Сдружение „ГЛАС” и гл. организатор на Великденския фестивал
Източник: ГЛАС ПРЕС
.
- „Опело за живи“ и „Не се вракяй, сине“
„НЕ СЕ ВРАКЯЙ, СИНЕ“
Юлия Караджова, Вezgranitsi.bg
Снимки: Вezgranitsi.bg „НЕ СЕ ВРАКЯЙ, СИНЕ“ е македонска песен, която Магдалена Шумарова от Петрич свързва със съдбата на своя род
Тези, които не са преживявали съдбата да бъдат наследници на родители и близки, които са излежавали присъди без да знаят защо в Белене и други комунистически лагери, няма да разберат и да почувстват разказа на Магдалена Шумарова от Петрич. На около 20 години тя се запознава с родителите на майка си Марика Харизанова – баба Андроника и дядо Трайко от Кукуш. За първи път вижда снимките им на Петричкото гробище. По-късно се запознава и с родителите на баща си Георги Китанов на гробището в село Габрово, Струмишко, Вардарска Македония. Там открива удивителна прилика с баба си Милица: „Същото ниско чело, същите синьо-зелени очи, поглед – кротък и тъжен, коса – тъмноруса, сресана на две плитки” – пише в книгата си „Опело за живи” Магдалена. И продължава да разказва за баба Милица: “Сякаш чух гласи й и песента, която би искала да изпее на моя баща, да му даде последен майчин съвет. Чух една македонска песен, много известна, проницателна и мъдра:
“Не се вракяй, сине!
Само омраза там те очекува.
Жената лесно ке те подмине и
во тъмницата ке е срекята.
Не се вракяй, сине! Детската любов е надалеку.
Влак я прегази, като премина и никой не те чека веке.Татко, сънувам ли, или е истина?
Ти ми подаде ръка и ме викна:
Дъще, прекръсти се хрисимо,
вече не си ли свикнала?
При нас си ела, тук е хубаво,
ето ти мойта ръка, слюдена.Татко, не мога, защото съм влюбена,
защото съм само една пеперуда.
И летя, и летя самичка нанякъде,
без посока и без никаква цел.
Зад мене поникват тревички всякакви
и аз се превръщам в гранитен панел.”„Тази македонски песен, пише Магдалена, отразява мъдростта на един цял поробен народ.” И си представя какво е искала да каже нейната баба на сина си: „Какво стана, когато се върна, какво ти видяха очите и какво ти видя сърцето? Ти на два пъти сгреши, чедо, два пъти се връщаше назад, а не сполучи и двата пъти. Веднъж се върна от Скопие. Защо, чедо, защо си напусна дома и родната къща, за да изгниеш в Белене! Вторият път пък се върна от Белене. Защо, чедо, за да умреш необичан и презрян, свой между чуждите! Ако си беше останал в Белене, ако беше потънал с понтонния мост, ако се беше оставил да те пребият от бой… защо не се остави, сине, защо се върна у дома, при съпругата ти? Та ти не познаваше още децата си, те бяха обречени, те бяха без никаква вина виновни, тях щяха да ги преследват, без самите те да знаят защо. И никога няма да могат да намерят логическо обяснение за всичко, което ще им се случи.” И аз си задавам въпроса: Какво ли трябва да е преживяла една майка,за да завещае песента „Не се вракяй, сине” на сина си ?! Част от отговора може да намерите в разказа на Магдалена Шумарова. Но цялата истина никой никога няма да узнае.
Магдалена Шумарова Магдалена Шумарова е родена в Петрич. Завършва българска филология в Софийския университет. Работи като учител по български език и литература. Две години е редактор на в.”Петрички вести”. Член е на Съюза на българските писатели. Издала е пет поетични и три прозаични книги. Последната се казва „Опело за живи” – документална проза за децата на репресираните от комунистическия режим, излежавали присъди в Белене и Богданов дол. ”Опело за живи” – защото живота на тези хора е минал под знака на фамилиите им, останали в черния списък по времето на социализма. В предисловието на книгата Магдалена Шумарова пише: ”Никой автор не може да измисли това, което наистина се е случило в живота” и посвещава тази книга на нейното внуче Ян Васил, „за да знае от какви хора произхожда”. Надява се съдбата на това дете да не бъде зависима от кармичните родови връзки, защото бъдещето на децата трябва да бъде изпълнено със светлина, любов и свобода!
–––––––––––––––––––––––––-
Бел. ред.: Интервю на Юлия Караджова с Магдалена Шумарова може да се чуе в Вezgranitsi.bg.
.
- Гьоте. Светли и вдъхновяващи мисли на един светъл ум
Йохан Волфганг фон Гьоте (1749-1832) 1. Всеки ден трябва да послушаш поне една песен, да погледнеш хубава картина и да прочетеш поне едно мъдро изречение.
2. Можеш да научиш само това, което обичаш.
3. На деня принадлежат заблудата и грешката, на времето – успехът и сполуката.
4. Каквото и да можеш да правиш или мечтаеш да го можеш, заеми се с него! Смелостта съдържа в себе си творческа сила и вълшебство.
5. Омразата – това е активно чувство на недоволство, а завистта – пасивно. Затова не се удивлявайте, ако завистта бързо се превърне в омраза.
6. Никой не знае какви сили притежава, докато не ги използва.
7. Да изкажеш мнение е като да преместиш пешката в партия шах – можеш да изгубиш пешката, но партията започва и може да бъде спечелена.
8. Невъзможно е винаги да бъдеш герой. Но винаги можеш да останеш човек.
9. Любовта за един миг може да ти даде това, което с труд не винаги можеш да постигнеш за цял живот.
10. Не започвайте с излишна тържественост една работа. Празнувайте тържествено, след като я завършите.
11. Казват, че истината стои между две противоположни мнения. Не е вярно! Между тях стои проблемът.
12. Който е престанал да обича и да прави грешки, той може да се погребе жив.
13. И грешката е полезна, докато сме млади. Въпросът е да не я носиш със себе си до старостта.
14. Красивото е манифестация на тайни природни закони, които без това явление биха останали скрити завинаги.
15. Ако се отнасяш с един човек така, както той заслужава, той ще си остане такъв, какъвто е. Но ако се отнасяш с него като към човека, който той трябва и може да бъде, той ще стане такъв.
16. Съвети може да даваш само за работа, в която сам смяташ да вземеш участие.
17. Природата никога не спира в своето движение и наказва всяко бездействие.
18. Природата е единствената книга, която съдържа дълбоко съдържание на всяка своя страница.
19. Природата винаги е права. Грешките и заблудите произлизат от човека.
20. За да бъдеш достоен човек, признай достойнството на другите.
21. Щастлив е, който работи с радост и се радва на извършеното.
22. Не е достатъчно само да се сдобиеш със знания, трябва да им намериш и приложение.
23. Нищо не разкрива така добре характера на човека като това, на което се смее.
24. Това, което не разбирате, не Ви принадлежи.
25. Умният човек не прави дребни груби грешки.
26. Искаш ли да получиш умен отговор, питай умно.
27. Там, където има много светлина, има и много сенки.
28. Глупаците са най-неприятните крадци — те крадат едновременно и времето, и настроението ни.
29. Глупост е да подценяваш врага си преди неговата смърт, а подлост след победата му.
30. Голяма част от бедите на този свят идват от това, че хората недостатъчно добре са разбрали своите цели.
31. Природата е творец на всички творци.
32. Животът е най-прекрасното нещо, което е измислила природата.
33. Нищо не е по-ценно от днешния ден.
34. И най-тънкият косъм има своята сянка.
35. Какво е любовта – да прощаваш на някого повече, отколкото заслужава.
36. Когато двама се карат, виновен е по-умният.
37. Истината принадлежи на човека, заблуждението – на неговата епоха.
38. Който мисли дълго, не винаги намира най-доброто решение.
39. Колко много се заблуждават хората, когато си мислят, че това, което са научили, са го и разбрали.
40. Любовта е непреодолимото желание да си непреодолимо желан.
41. Маниерите на човека са огледалото, в което се отразява неговият образ.
42. Мисленето е по-интересно от знанието, но не и от съзерцанието.
43. Довери се на живота, знае се, че той учи по-добре от всякакви книги.
44. Мнозина проявяват гордост за това, което знаят, а към това, което не знаят – високомерие.
45. Никой никога не се е загубил по прав път.
46. Чужбината родина не става.
47. Безцелният живот е ранна смърт.
48. Няма положение, което да не би могло да се облагороди с усилие или търпение.
49. „Разделяй и владей“ е мъдро правило, но „Обединявай и направлявай“ е по-добро.
50. Само просякът е скромен.
51. Страхливецът отправя заплахи само тогава, когато е сигурен в безопасността си.
52. Чувствата не мамят. Мамят само съставените по тях съждения.
53. Всички бащи искат децата им да осъществят това, което не се е удало на тях самите.
Източник: Gnezdoto.net
.
- Диригентка Офелия Русева е починалата от коронавирус българка в САЩ
78-годишната диригентка Офелия Русева отказала да отиде в болница, мислела, че има грип
Синът ѝ Людмил, на когото гостувала в Питсбърг, също се оказал заразен
Българска хорова диригентка бе застигната и погубена от коронавируса на хиляди километри от родината. 78-годишната Офелия Русева почина след усложнения, докато гостувала на сина си в Питсбърг, щата Пенсилвания, съобщи изданието “БГ-Войс”.
Русева е основателка на женския камерен хор “Арфа“ към читалище “Николай Хайтов” в София. Завършила е столичната музикална академия, а под нейно ръководство хорът е печелил много награди на фестивали у нас и по света. Самата Офелия говорела свободно 5 езика, което ѝ помагало да завързва много контакти по време на турнетата на хора по света.
78-годишната жена починала в очакване да я закарат в болница на 19 март. Наличието на КОВИД-19 не било установено веднага, защото имала и други заболявания. Едва след посмъртно направен тест станало ясно, че е била заразена с коронавирус. Като причина за смъртта ѝ е посочен остър респираторен дистрес синдром. “Но тя замина за Америка в добро здраве и добро настроение, с желание да се срещнем отново и да продължим в музикалното поприще, но там се разболява от коронавирус, който я покоси и така ние я загубихме завинаги”, каза пред Би Ти Ви хористката Светла Йотова. Русева пристигнала в САЩ през ноември.
Синът на българската диригентка Людмил Велев също е заразен с коронавирус и лежи в спешното отделение на Презвитерианската болница в Питсбърг. Оттам са обявили, че състоянието му е сериозно, но стабилно и той диша с помощта на респиратор. Велев живее в града от 2001 г. Той работи като шофьор за “Юбер” и “Лифт”, разкрива местната преса.
Русева отказвала да отиде в болница, разказа Людмил пред изданието “Питсбърг пост газет”. Мислела, че има грип и ще се оправи от само себе си. В последните 2 дни спяла непрекъснато, но въпреки възрастта си и лошото си състояние настоявала да не бъде викан лекар. “Нямаше застраховка и мислеше, че няма да може да плати сметката. И понеже е чужденка, се притесняваше още повече”, разкрива 43-годишният мъж. Той настоявал многократно за болница, но майка му не се съгласявала. Вероятно защото преди 2 седмици първо се разболяла 4-годишната внучка Изабела, но се оправила за дни. После снахата Кармен Бланко не била добре, но също се оправила за ден. Людмил и майка му започнали да се влошават едновременно около 12 март. 4 дни по-късно тя наистина се почувствала зле. Според него Русева опитвала да скрие истинското си състояние, като му казала, че просто има нужда от почивка и ще се оправи. На 18 март споделила, че се чувства по-добре и наистина изглеждало така.
Велев твърди, че изобщо не е подозирал, че някой в семейството може да има КОВИД-19. Но “Питсбърг пост газет” припомня, че децата като 4-годишната Изабел често карат без симптоми и затова могат да заразят околните, а най-уязвими са хората над 60 г. Така на 19 март Русева вече била много отпаднала и искала помощ да слезе по стълбите. Кармен ѝ помогнала, след което извикала съпруга си, защото 78-годишната жена не можела да говори ясно. Когато Людмил дошъл, тя само промълвила няколко думи и изгубила съзнание.
Синът веднага звъннал на тел. 911, но изгубил 8 минути да обяснява на диспечера, че майка му наистина е много болна. Линейката пристигнала след 25 мин. В това време сърцето на Офелия спряло. Велев започнал да ѝ прави изкуствено дишане, докато дойдат лекарите, облечени в предпазни костюми.“ За 40 минути направиха всичко възможно, но тя си беше отишла”, казва скърбящият син. Жената била тествана за КОВИД-19 след смъртта си и тогава станало ясно, че вирусът я е убил.
Велев попил любовта към музиката от майка си. В университета той получил музикално образование и там срещнал жена си Кармен, която е от Венецуела. Двамата стават семейство през 2007 г. а през 2015 г. получават американско гражданство. След като се дипломира, Велев свири на обой в симфоничния оркестър на Алтуна. Започва да прави курсове за “Юбер” и “Лифт”, след като се ражда дъщеря му, за да печели повече.
Майка му планирала да се прибере в България през май. Той многократно през годините я питал дали иска да кандидатства за зелена карта и да дойде да живее с тях, но тя отхвърляла идеята. “Беше много привързана към родината, хора си и приятелите си”, казва Людмил.
Заради пандемията няма да има опело, тъй като са забранени събиранията на хора. Приятели на семейството са започнали кампания за набиране на средства за погребението на българката. 114 души до ранния следобед в четвъртък (българско време) бяха дарили 6404 долара. Семейството се надява да организира мемориална служба веднага щом това стане възможно. Приживе Русева настоявала да бъде кремирана.
“Офелия обичаше да пътува, да опознава нови места и винаги намираше начин да общува с хората независимо от родния им език. Тя ще липсва на всички нас, които имахме шанса да я познаваме”, казват приятели и съседи на семейството.
“Oще я чувам как пее българска приспивна песен на сина ни Нико”, споделя Ана Диаз.
“Беше удоволствие да я познаваме, макар и за кратко време. Бяхме възхитени от нейната личност и любов към живота. Казвахме си, че бихме искали да имаме нейната енергия, когато станем на нейната възраст”, добавят Силвия и Ник Дюбос.
“Офелия Русева беше добре подготвен диригент с качества. Много сериозен и добър човек. Като поеме ангажимент, винаги го изпълнява.” Това каза за починалата в САЩ българка диригентът проф. Емил Янев.
С нея се познавал от 1952 г., когато са работили в Плевен. Тогава тя била учителка в Музикалното училище, а проф. Янев – диригент на филхармонията. Участвали са в много общи мероприятия.
Източник: „24 часа“
.
- БАН пусна безплатни видеоуроци за учениците
Достъпни са езикови задачи, езикови игри, тестове, диктовки, езикови ресурси и други учебни материали
Източник: Еconomic.bg Институтът за български език „Проф. Любомир Андрейчин“ при Българската академия на науките предоставя на учениците езикови задачи, езикови игри, видеоуроци, тестове, диктовки, езикови ресурси и други учебни материали.
Видеоуроците са достъпни през няколко платформи, които могат да бъдат разгледани ТУК.
Всички материали се разпространяват с лиценз Creative Commons Attribution 4.0. International Licence (CC BY 4.0).
От БАН уточняват, че материалите са създадени в рамките на проекта „Написаното остава. Пиши правилно!“ по програмите „Въвеждане на съвременни методи в образованието и работата с младите таланти“ (2017 – 2018) и „Образование с наука“ (2019 – 2020) на Министерството на образованието и науката и Българската академия на науките.
Източник: Еconomic.bg
.
- Проф. Олег Хинков: В България нямаме истински реанимации
Проф. Олег Хинков описа пред зрителите на БНТ стряскаща картина как здравната система трябва да се бори с кризата с разпространението на коронавируса. Според него здравеопазването страда от липсата на специалисти – няма достатъчно анестезиолози, реаниматори и реанимационни сестри, които да могат да поемат една пандемия.
През 2008-2009 г. беше епидемията от свински грип. Тогава, пролетта на 2009 г., в България загинаха 4000 човека за един месец. Това заяви в „Денят започва“ с Георги Любенов проф. Олег Хинков, реаниматор и бивш заместник-министър на здравеопазването.
Проф. Олег Хинков: За огромно съжаление, те бяха предимно млади хора – най-вече родилки и бременни жени. Сега, Слава Богу, не е така, умират старците. Тогава нямаше извънредно положение.
Тогава ние реаниматорите, бяхме в условия, близки до тези, категоричен е проф. Хинков.
По думите му, предложението да се закупят ударно голям брой респираторни апарати, ще доведе до голям брой смърт на пациентите. Средството, което ни е необходимо, се нарича Отделение за интензивно лечение – реанимация, категоричен е проф. Хинков.
Той обясни и основните характеристики на всяка една зала за реанимация на тежко болни. Леглото в реанимация трябва да е разположено на минимум 25 кв. м. Тук влиза и апаратурата – респираторите, за които се говори толкова много. Но никой не знае колко е точният им брой в България. Знаете ли колко такива има, които стоят завити с чаршафи и не се ползват, попита риторично професорът.
Ако за нормално функциониране на държавата са необходими около 1200-1400 анестезиолози, които да работят в реанимация, повече от половината от тях хал-хабер си нямат от такова лечение, те никога не са работили в реанимация и за обучението им трябват години, категоричен е проф. Хинков.
Проф. Олег Хинков. Лично аз съм говорил с почти всички министри на здравеопазването – нищо. Говорихме, че специалността интензивно лечение е елемент на националната сигурност. Аз написах и доклад до ДАНС – нищо.
Предстоят ни страшни времена. В интензивните отделения ще се влиза със селекция – болни над определена възраст просто няма да бъдат допускани, каза още проф. Хинков.
Завършвайки с думите: «Микросветът съществува, за да регулира популацията на макросвета – никоя епидемия не е започвала и свършвала в резултат на човешки действия».
Вижте целия разговор във видеото!
. - Упадъкът на съдебната система
На 20 октомври 1981 г. Кати Будин, член на крайно лявата вътрешна терористична група Weather Underground, оставя едногодишния си син в дома на детегледачка. Оттам тя закарва наетия микробус на паркинг, който е в съседство на близкия мол в Найяк, Ню Йорк. Паркингът предлага добър изглед към събитията, които предстои да се разгърнат. Още по-важно е, че предлага надежден маршрут за бягство. След час бащата на бебето на Кати, Дейвид Гилбърт, ще се присъедини към местните Черни пантери и колегите-терористи от Weather Underground във въоръжения грабеж на охранителен камион, паркиран пред търговския център в очакване да получи паричните печалби на мола.
След като убиват един охранител и открадват сума в размер на 1,6 милиона долара, Гилбърт и неговите съучастници скачат в микробуса на Кати и избягват от местопрестъплението. Те са спрени от полицията, преди да успеят да избягат от района и при тази престрелка се стига до смъртта на още двама души, този път двама полицаи. Заподозрените се измъкват за втори път същия ден, но в крайна сметка всички са задържани и обвинени в престъпление – убийство и въоръжен грабеж.
Кати Будин е освободена условно, след като излежава двайсет години и сега е професор в Колумбийския университет. Дейвид Гилбърт остава зад решетките, като досега е излежал 38 години от 75-годишната си присъда. Какво стана със сина, когото те изоставиха, за да извършат въоръжен грабеж?
По-рано този месец той бе избран за областен прокурор на Сан Франциско – длъжност, която някога беше заемана от бившия кандидат за президент Камала Харис. Като се има предвид примерът на Камала, не е преувеличено ако кажем, че длъжността областен прокурор на Сан Франциско може да се използва като трамплин към Сената където, ако имаш късмет, един ден може да се кандидатираш за президент.
Животът, който Чеса Будин е живял между изоставянето му от неговите родители на 14-месечна възраст и избирането му на една от най-влиятелните позиции в Сан Франциско, би накарал и двамата му родители-терористи да се гордеят с него. След като новината за ареста на родителите му се разнесе сред общността на Weather Underground, той беше осиновен от двамата лидери на движението, Бернадин Оренщайн и Бил Айърс. Тяхното минало, свързано с крайно левия вътрешен тероризъм, включва такива сюблимни моменти като залагане на бомба в Пентагона, подбуждане на безредици, заговор за извършване на тероризъм, въоръжен грабеж, неуважение на съда, а за Оренщайн и тригодишен престой в списъка с топ 10 на най-търсените от ФБР лица.
Това беше съюз, благословен свише. Новите му осиновители бяха по същество по-екстремни версии на неговите биологични родители. Още по-полезен беше фактът, че Бернадин Оренщайн беше адвокат с много добри контакти. Семейство Будин е здраво установено в американската правна практика и негови членове са адвокати с фамилни клиенти като Фидел Кастро и църквата на сциентологията. Чеса се възползва от тези благодатни условия, при които е отгледан, поглъщайки мишмаша от радикалната политика, провеждана от четиримата му родители. Посещението на биологичните му родители в затвора му дава дълбоко вкоренена омраза към съдебната система. Според него, не родителите му са виновни за детството му, а съдебната система.
Чеса работи за кратко като преводач в правителството на Уго Чавес във Венецуела, преди да се върне в Щатите, за да учи в юридически факултет и да живее близо до семейното си родословие. С толкова престижно фамилно име и репутация, той няма проблеми да си намери място във водещи училища като Йейл, Оксфорд и Школата по право на Йейл. До избора си по-рано този месец той работеше като обществен защитник в Сан Франциско. Преди избора му, защитата на отвратителни престъпници беше най-добрата му възможност за борба с правосъдната система. Нужда закон не гледа, както се казва в поговорката.
Как може някой с такава вродена предубеденост към истинското правосъдие да спечели избор, които му осигуряват арбитраж над съдебната система?
Привържениците на Чеса смятат, че той е спечелил въз основа на собствените си заслуги. Те са пълни с библейски мъдрости, когато го защитават с цитати като „греховете на бащата не са греховете на сина.“ Съгласен съм. В една вакуумна среда, Чеса не би трябвало да носи отговорност за престъпленията на родителите си. Това, за което трябва да носи отговорност е, че е живял живота си, прославяйки затварянето на родителите си и използвайки го за напредване в собствената си кариера. Чеса рядко порицаваше греховете на бащите си, но при всяка възможност осъждаше последствията от тези грехове.
Въпреки че избирателите на Калифорния са пословично некомпетентни, те не могат да бъдат обвинявани изцяло за победата на Чеса. Неговата победа, заедно с много други местни областни прокурори, избрани през последните няколко години, са просто стъпки в мощните прогресивни опити на елитите да реформират правосъдната система въз основа на идеологията, а не на законодателния процес.
Една статия в Politico от 2016 г. илюстрира модела, който финансиращите такива проекти, като Джордж Сорос използват с цел напредък на политическия си дневен ред, обръщайки американската съдебна система нагоре с краката.
Джордж Сорос (Photo taken by Jeff Ooi) В статията Бренда Картър, директор на Кампанията за разсъдителна демокрация, цитира „Мисля, че хората осъзнават неизползвания потенциал за намеса в тези длъжности, за да променят ежедневните реалности на наказателното правосъдие.“
Като пример за тези „променящи се реалности на наказателното правосъдие“, за които хора като Бренда Картър се борят, спомнете си случая с Джуси Смолет. Общо 16 обвинения в престъпления на Смолет бяха отхвърлени от съда в едно от най-бързо претупаните публични дела, откакто помним. Всички доказателства изпращаха Смолет директно зад решетките. Вместо това, прокурорът Ким Фокс отхвърли цялото дело. Лъжливите обвинения на Смолет за престъпления на омразата срещу него, трябваше да го изпратят в затвора, тъй в основата на иска му бяха фалшиви обвинения за прояви на хомофобия и расизъм. Отхвърлянето на делото от Фокс постави ясен прецедент пред нацията, че можете да се измъкнете с фалшиво обвиняване на хората в расизъм и хомофобия, стига Вашите обвинения да се вписват в прогресивния наратив. Не е чудно, че Джордж Сорос беше най-големият донор на Ким Фокс.
Не е изненада, че Ким Фокс категорично одобри Чеса Будин за позицията на областен прокурор в Сан Франциско. Допълнително одобрение бе предоставено във финансова форма от защитника на реформата на наказателното правосъдие Клои Кобърн. Кобърн веднъж модерира среща на върха през 2017 г. за донорския консорциум на Сорос „Алианс за Демокрация“ относно стратегията как да се превземат местните и държавни длъжности за да се възвърне „прогресивното бъдеще“. Разбира се, би било конспиративно да се смята, че Кобърн е получила някакви инструкции или финансиране, след като е участвала в подобно събитие. От друга страна, всяко твърдение, насочено срещу Сорос, е винаги само заговор.
В щата Вирджиния има двама нови областни прокурори след над милион долара дарения, изсипани от финансирания от Сорос Комитет за политически дейности. Навсякъде в САЩ такива прокурори печелят избори чисто на базата на финансиране от източници, които нямат връзка с общността, където дават финансова подкрепа. Незачитането на върховенството на закона в условията на прогресивна идеология е всичко, което е необходимо, за да се квалифицирате за подкрепата на Сорос. Така решенията като това на Ким Фокс в делото с Джуси Смолет ще станат ежедневие. Когато това започне да се случва и обвиненията имат предимство пред доказателствата, правосъдната система вече ще бъде пречупена.
В такъв момент как можем да не наричаме това заговор?
От Ерик Алексиев (BulgariaAnalytica.org )
- Бил Гейтс c пророческо изказване относно коронавируса и неговите последици
Основателят на Microsoft Бил Гейтс е направил още през 2015 година пророческо изказване относно коронавируса и неговите последици за света.
По време на конференцията TED през 2015 г., той говори за най-голямата глобална заплаха за следващите десетилетия и предупреждава, че това вероятно няма да е война, а пандемия.
Той разказва, че най-големият страх през детските му години е бил ядрена война и затова семейството е имало подготвено с продукти мазе, където да се крие.
Днес обаче времената са други и ако нещо е в състояние да убие 10 млн. души, то това ще е вирус.
Гейтс цитира епидемията от ебола в Африка през 2014 г., която според него е убила толкова много хора, защото не е създадена система за борба с този вид инфекциозно заболяване.
Но докато ебола убила твърде бързо и така няма възможност за заразяване на твърде много хора, следващия път може да не извадим такъв късмет, ако вирусът не се проявява веднага и позволява да се живее и пътува с него, казва Гейтс. Вижте сами видеото.
.
. - Коронавирусът Covid-19 (2019-nCov) – информация, защита, статистика
Публикуваната по-долу подробна статия за коронавируса Covid-19 ни бе предложена от нейния автор, админ на сайта Slivnitsa.com, където тя е публикувана за първи път.
–––––––––––––––––––––––––
Коронавирусът Covid-19 / Ковид-19 (изписван също като: 2019-nCov, Coronavirus 2019, нов коронавирус, Novel Coronavirus) е опасен и силно-заразен вирус, който е много опасен и смъртоносен за възрастни хора и хора с хронични болести като: сърдечни проблеми, диабет и др. болести. Коронавирусът предизвиква грипо-подобно състояние, инфектира респираторния тракт, започвайки със суха кашлица и болки в гърлото, продължаващо към белите дробове (след 2-6 дни), често предизвиквайки пневмония и затруднения в дишането.
БЪРЗА НАВИГАЦИЯ: Лечение, Предпазване, Карантина, Симптоми, История, Повече информация, Попитай въпроси.
Важна забележка! Настоящата статия цели да представи фактите такива, каквито са! Заразяването с коронавирус 2019 е опасно, още по-неприятното е, че след заразяване се заразяват средно по 2-4 души. Обаче заразяването с коронавируса, само по себе си не е нужно да води до смърт (не трябва да бъде възприемано като „чума“, която убива), икономическите последствия са по-тежки – за заразените и техните близки (особено ако цяло семейство се разболее), поради което методите за предпазване от заразяване с коронавируса и карантина/предотвратяване на разпространението са сред най-важните в тази статия.
Без истерия или паника, просто спестете си неприятностите, доколкото е възможно! Здраве!
За здрави хора под 55 години рискът е доста по-малък (спрямо риска за възрастните хора), но, както при всеки вирус – винаги има рискове, лечението е важно и трябва имунната система на човек да бъде достатъчно силна.
Голям риск е за медицинските работници в болниците за заразени от вируса пациенти, защото дори най-дребни пропуски биха могли да доведат до заразяване. В Китай вече починаха няколко десетки доктори, които помогнаха на първите пациенти с коронавируса да се излекуват.
Деца и бебета – традиционно рискът за деца и бебета е голям, като в случая статистиката все още е недостатъчна за категоричен отговор. Със сигурност никой родител не би желал заразяване с такъв нов и непознат вирус, така че направете нужното, за да се предпазите от заразяване, а при нужда – чуйте се с лекуващия/личния лекар, за да обсъдите какво да предприемете.
Обикновено степените на заразяване с коронавируса и тежест на боледуване са: добро/задоволително състояние, тежко, критично и смърт. След излекуване пациентите са броени като „излекувани“, но има сведения за повторно заразяване.
Лечение на коронавирус Covid-19 (2019-nCov)
Лечение на коронавирус Ковид-19 (Covid-19, 2019-nCov) се извършва от лекари/доктори. Официално трябва да се извършва в болница, но когато има епидемия и няма свободни места, докторите и лекуващите лекари биха могли да определят друго местоположение за карантина, според състоянието на всеки пациент.
Лекарства като антибиотици не помагат особено, защото те въздействат върху бактерии, но не и върху вируси! Те обаче може да бъдат предписвани, за да спомагат и да овладяват други инфекции. Въпреки това, лечението на коронавируса се ръководи от лекар, т.е. не трябва да бъде самостоятелно. Болничното лечение може да включва: вливане на разтвори, витаминни препарати, симптоматично лечение, ранно кислородолечение, а ако настъпи усложнение се преминава към интензивно лечение.
Трябва също да се знае, че като нов вирус, понякога дори лекарите няма какво да направят и не могат да помогнат. Но това се случва и при другите случаи на грип, също причинени от вируси – просто за различните вируси има различен процент на смъртност и лекарите понякога няма какво да направят.
Затова е важно Вие да предприемете нужните мерки за предпазване от заразяване или да си наложите карантина, за да предпазите близки, приятели, колеги и случайно срещнати хора от заразяване.
Повторно заразяване с коронавирус 2019
Забележете, че е възможно повторно заразяване с коронавирус 2019-nCov / Covid-2019. В Китай има регистрирани около 200 подобни случаи за първите месец-два от епидемията. Това означава, че ваксините може да не са особено полезни за предотвратяване на болестта. По-важно е Вашият организъм да е силен, за да се пребори с вируса, както и да опитате да се предпазите от заразяване!
Карантината предпазва здравите хора от заразяване и също така може да предпази болния от повторно заразяване!
Предпазване от заразяване и ваксина за коронавирус – съвети
Ако сте здрави, важно е да се опитате да се предпазите от заразяване! Това също означава, че няма да спомогнете за разпространението на вируса! Това обаче изобщо не е лесно!
Съвети за предпазване от заразяване с коронавирус:
-
- Според наличните данни, спиртът и температурата/топлата вода (над 30 градуса) убиват вируса (но са нужни няколко минути на над 30 градуса!), а според българите – греяната ракия комбинира двата метода и има най-силен ефект. Излагане на слънце за хората, дрехи и др. повърхности, помагат вирусът да загине по-бързо, т.е. лятото се очаква този вирус да изчезне или да намалее драстично.
- Мийте често ръцете си със сапун (или ги дезинфекцирайте), особено след:
- кашляне и/или кихане;
- докосване до нови предмети, стоки и др. (целта е да се измиете, преди да докоснете лицето си или да докоснете друг човек/предмет и да разпространите заразата);
- преди хранене;
- след тоалетна;
- след пипане на кучета, котки и домашни любимци;
- след пипане на обществени предмети като: банкомат, врати и парапети на автобуси, трамваи и тролейбуси на градски транспорт, врати на такси, дръжки на врати в работата, дръжки на врати на вход на жилищен блок и други сгради, и много други такива.
-
- С ръцете не пипайте лицето си (нос, уста, очи) – измийте си ръцете, след това измийте и лицето. Ако е нужно – ползвайте качествен сапун за лице и дезинфектант.
- Маските (ползвайте ги правилно!):
- Маската задържа микроби, вируси, бактерии – те полепват по нея, затова пипнете ли маската – това отива на ръката ви и трябва да я измиете/дезинфекцирате!!
- Когато свалите маската, трябва да я изхвърлите (обикновено е за еднократна употреба, за 1-3 часа макс.) и трябва да измиете/дезинфекцирате ръцете си веднага. Може да измиете и лицето си, като внимавате да не попада нищо в нос, уста и очи.
- Някои маски не могат да предпазят от коронавируса!! Като правило: здравите хора не е нужно да носят маски, освен ако не са в рискова среда (например лекари, мед. сестри и санитари), лекуващи заразени хора с коронавируса или преминаващи помещения със заразени хора.
- Заразените хора с коронавирус (или има съмнения за заразяване) трябва да носят каквито маски имат налични при контакт със здрави хора (напр. техните лекари), за да спират/предотвратяват разпространението на заразата, т.е. да предпазят здравите хора около себе си. А когато са изолирани под карантина в отделна стая – маска не се ползва или се следват указания на лекуващия персонал!
- Избягвате срещи/събиране с много хора, особено с непознати и хора, които пътуват често (това включва както градския транспорт, така също таксита, самолети, летища, опашки, молове, големи хранителни магазини. Надяваме се вече сте шофьор и можете да шофирате, защото сега ще е късно да се запишете в авто школа в софия, защото това също е риск…)
- Избягвайте кафета и заведения за хранене, където за кратко време преминават много хора. Масите, столовете, а също и съдове и пособия за хранене, чаши, също могат да са рисков контакт.
- Да стоите далеч (над 3 м) от кихащи и кашлящи хора (минимумът е 1 метър, но по-добре по-далеч).
- Когато контактувате с обичайните хора, трябва да избягвате ръкуване, докосване, а при нужда – мийте се по-често.
- Ако сте болни – при кихане и кашляне, слагайте ръка/салфетка на устата и/или се наведете напред и надолу (т.е. към пода), така че да не изхвърляте капки от устата си към други хора, и/или се завъртете настрани – за да не кихате/кашляте към други хора. Не се ръкувайте, ако сте болни!
- Периодична хигиена на ръцете след използване на портмонета и портфейли, пипане на пари и други съвместни вещи, лични мъжки и дамски чанти, дръжки на чанти.
- Периодична хигиена за врътки/дръжки на чешми/смесителни батерии, измиване на мивки/смесители в общи тоалетни и санитарни помещения, капачки на бутилирана минерална/изворна/трапезна вода и др.
- Периодична хигиена за дръжки на врати и прозорци, както и целите врати (входни, вътрешни/интериорни и порти в двора) и прозорци (в частта където се подпират с потенциално заразени ръце) – при пипане се предава на ръката Ви.
- Периодична хигиена за телефон и смартфон, ключове на лампи, контакти и щепсели, дистанционно управление за телевизори и климатици, клавиатури и мишки за компютри и лаптопи.
- Периодична хигиена за калъфки на възглавници, чаршафи, завивки (юргани, одеала, олекотени завивки), самата възглавница (да се остави на слънце или до печка, за да се вдигне температурата).
- Хигиена за съдове и пособия за хранене (чаши и шишета, лъжица, вилица, нож, солница, чинии, купи и др.) – ако не сте ползвали скоро даден съд, тенджера или друго, просто го премийте преди употреба! Ако е за деца и бебета – премивайте редовно.
- Може би трябва да се помисли за дезинфекцирането на помещения, мебели, съдове (особено за деца и бебета) и дрехи, да се проучи кой дезинфектант/препарат (спирт, топла вода и дезинфектанти) убива вируса и колко време е нужно, за да бъде неутрализиран.
- Препирайте дрехите си, за да не задържат вируси при осъществен обществен контакт (напр. в градски транспорт или голям офис).
- Ако работите рискова работа – с много хора, с неподходяща технология – консултирайте се с лекар епидемиолог (вижте телефон за консултация за коронавируса по-надолу)
Вижте също: Нека уважаваме работното време на нашите лични лекари!Линкове:
Ваксина за коронавирус Covid-19 (2019-nCov)
Ваксина за коронавирус Covid-19 (2019-nCov) все още няма (не се продава все още), но когато такава бъде пусната в продажба, тя първо няма да бъде добре тествана, второ – възможно е да са прикрити някои негативни последствия върху организма, трето – има данни за повторно заразяване (което означава, че слагайки си ваксина, би могло по-леко да понесете болестта, но не и напълно да се предпазите от нея).
В САЩ са открили ваксина, която предстои да бъде тествана (EN)
Карантина за предотвратяване на разпространение и заразяване на околните
Ако сте със съмнения за заразяване с коронавирус Ковид-19/Covid-19, препоръчително е да се консултирате с лекар. Консултацията ще включва обсъждане на карантина, какво да правите ако се появят симптоми, как да се борите с болестта, къде да бъде изкарана тази карантина.
Българските власти пуснаха телефон за въпроси с коронавируса, от 11 февруари 2020г. На телефонен номер 02 807 87 57, от понеделник до петък, в рамките на работното време (от 8.30 до 17 часа), информация можете да получите от лекар-епидемиолог.
Карантината предпазва здравите хора от заразяване, което може да предпази болния от повторно заразяване! Нужно е да се изолирате в една стая и да остане около 14 дни (към днешна дата времето за карантина е 14 дни, но не е напълно сигурно, дали при единични случай инкубационния период е над 20 дни).
Предаването на вируса може да се извърши и от кучета, гризачи и други животни. Все още няма достатъчно данни за това, но е потвърдено, че има положителни тестове при някои животни, като не е ясно дали те са само преносители или са заразени с вируса.
Като статистика, средно един заразен успява да зарази между 2 и 4 хора, с което разпространява заразата неколкократно, във формата на дървовидна структура!
Попаднал върху метална повърхност, вирусът оцелява 12 часа, затова е важно да миете ръцете си със сапун, ако докосвате такива повърхности (дръжки, врати и др.). Върху дрехи и тъкани, коронавирусът издържа 6-12 часа, но прахта за пране трябва да го убие, дори при по-ниска температура (30+ градуса). Сушете дрехите на слънце.
Вирусът не издържа на топлина, температури над 30-ина градуса го убиват (но може би са нужни няколко минути да се поддържа тази температура). Ако обаче попадне в респираторния или хранителен тракт, или в очите, той се свързва с клетките и се самовъзпроизвежда. Затова стойте на слънце, пийте топла/загрята вода сутрин (на гладно) и вечер преди хранене. Можете и да правите гаргари с топла/загрята вода или предписан препарат, защото инфекцията обикновено тръгва от гърлото и слиза в белите дробове.
Самоналожена карантина за предпазване от вируса
Има правило/препоръка за САМОНАЛАГАНЕ НА КАРАНТИНА – ако сте пътували в рисков район и се върнете в България, поставяте себе си под карантина (в изолация, без директен физически контакт с други хора) за период от поне 14 дни. Този период се счита за достатъчен, но има сведения и за единични случаи с по-голям период, преди проява на заразата. Неспазването на това правило може да доведе до зараза на семейство, роднини, близки, приятели и случайни хора!
(7 март 2020) Получават се данни за неспазване на самоналожена карантина за хора, посетили рискови дестинации! Приканват се всички хора, българи или чужденци, посетили рискови дестинации и такива, където в последните дни са регистрирани случаи със заразяване с коронавируса, да си наложат карантина за 14 дни минимум, за да не заразяват роднини, приятели и околните!
Симптоми и диагностика
Симптоми и диагностика на заполяването с коронавирус Covid-19 (Ковид-19). Инфекцията обикновено тръгва от гърлото и слиза в белите дробове. Симптоми (потърсете лекарска помощ/съвет по-скоро, ако имате няколко от тях):
- висока температура;
- респираторни проблеми, задух и затруднено дишане;
- започва със суха кашлица и без хрема, но впоследствие може да доведе до пневмония, храчки, вкл. и хрема (обилна хрема в началото е симптом на друг грипен вирус);
- обща отпадналост, болки в мускулите (това е по-често при други типове грип и вируси, но се консултирайте);
- назална конгестия (запушен нос, затруднено дишане, кихане, хрема, тежест в главата) – може да имате усещане, че се удавяте във вода и трудно дишане;
- грипо-подобни симптоми;
- бързо влошаване.
За официално потвърждение на заразяването с корона вирус се прави тест, който отнема 1-2 дни. Въпреки това, по време на епидемия, би могло всички подобни случаи с респираторни да се считат за това заболяване, както направиха в Китай след първия месец на разпространението на вируса, тъй като забавеното потвърждение изкривява статистиката в броя на заразените и това пречи на определянето на бързината на разпространение на болестта.
Понякога тестовете са отрицателни, но след няколко дни или 1-2 седмици, вече са положителни! Така че и в тестовете също има процент грешка, която може да зависи и от имунната система на всеки човек.
История на коронавирус Covid-19 (2019-nCov)
Първоначално коронавирусът Covid-19 (2019-nCov) се разпространява в Китай в края на 2019 и началото на 2020 година. Счита се, че източникът е пазарът за живи животни в гр. Ухан (Wuhan), в централен Китай. Предполага се, че новият коронавирус 2019 се предава от прилепи (като източник) или най-малкото се пренася от тях (преносители), а прилепите често са наричани „мишки с криле“, което означава, че би могло гризачите също да пренасят и разпространяват корона вируса! Други животни (напр. кучета) също могат да се заразят, най-вероятно те също могат да бъдат преносители.
Според някои теории, възможно е вирусът да се изпуснат от китайска лаборатория.
Според „конспиративни“ теории, възможно е вирусът да е пуснат нарочно от специалните служби на някоя държава в центъра на Китай (град Ухан се намира в централен Китай), за да може да съсипят икономиката на Китай и/или за да извлекат ползи от създаването и продажбата на ваксини (а Китай е с население над милиард души!!)…
Възможно е никога да не разберем каква е истината, но едно е ясно – вирусът се пренася и чрез животни, така че пълното му изкореняване ще бъде много трудно. А освен това, може да се очаква мутиране на вируса, което в следващи години да доведе до нови епидемии, в настоящия глобален свят с голям пътнико-поток между различните държави.
Разпространение на коронавируса по света
Разпространение на коронавируса по света – първите регистрирани големи огнища са в: Китай, Хонг Конг, Южна Корея, Япония, Италия, Иран. В няколко страни около България вече има регистрирани случай на заразени пациенти, а в България се очаква регистрирането на такъв случай в идните дни, най-късно в началото на март 2020.
7 март 2020 г.: В Европа вече са заразени над 10 хиляди души! На 8 март вече са над 12 хиляди. Очаква се до 2-3 седмици над 100 хиляди да се заразят, защото правителствата не успяват да предприемат стрикни мерки и да наложат карантина / самоналожена карантина (т.е. заради липса на дисциплина). Темпът на заразяване е с огромен прогрес!
„Coronavirus 2019“ статистика към 27 февруари 2020 (worldometers.info):
Влияние на коронавируса върху бизнеса и икономиката
Влиянието на коронавируса върху бизнеса и икономиката ще бъде голямо. В Китай цели провинции с над 35 милиона души са под карантина. Хората са по домовете си, харчат се пари за храна, дезинфектанти и фармацевтика, но всичко останало не работи. Същото очаква Европа и останалите части на света.
Стартирането и развитието на бизнеса и бизнесклимата ще се забавят и влошат в следващите 2-4 месеца, а колко силен ще бъде този спад – зависи от реакцията на управляващи и хора, с техните мерки против разпространението на вируса.
Повече информация за коронаворуса Ковид/Covid-19
Повече информация за коронаворуса – на български и английски езици, може да получите от следните сайтове:
- Световна здравна организация – Coronavirus 2019 (EN)
- Coronavirus статистики (ежедневно обновявани нови случай, жертви и др.) – EN
- Статистика и карта на корона вируса – ежедневно обновяване (EN)
- БГ Уики – Нов коронавирус (2019-nCoV / Covid-19) и Епидемия от коронавирус 2019-20
- EN Wiki – Coronavirus 2019 outbreak
Допълнителни въпроси за коронавируса
Българските власти пуснаха телефон за въпроси с коронавируса, от 11 февруари 2020 г. На телефонен номер 02 807 87 57, от понеделник до петък, в рамките на работното време (от 8.30 до 17 часа), информация можете да получите от лекар-епидемиолог.
НАСТОЯЩАТА СТАТИЯ ЗА КОРОНАВИРУС „COVID-19“ (Ковид-19) Е ИНФОРМАТИВНА И НЕ ПРЕДСТАВЛЯВА МЕДИЦИНСКИ ИЛИ ПРАВЕН СЪВЕТ.
.
-
- Спешна помощ за медицинските сестри
Силвия Недкова, Ploshtadslaveikov.com
Медицинската сестра Бойка Анастасова на перваза на прозорец на Народното събрание. Снимка: Стопкадър от Нова ТВ Една жена стои на перваза на прозорец в бившия Партиен дом, сега сграда на Народното събрание. Звучи като начало на роман, но не е. Това е крайната изява на протеста на медицинските сестри, които направиха палатков лагер пред Народното събрание на 1 март, а вчера, след няколкоминутна среща с представители на властта в парламента, отказаха да напуснат сградата, барикадираха се там и настояват да получат конкретен отговор на исканията си. Бойка Анастасова, „краен идеалист“ по думите на колежките ѝ, излезе на перваза на прозореца, за да бъде видяна и чута.
Само преди две-три поколения наричаха медицинските сестри „милосърдни сестри“ и това беше най-точното описание на тяхната професия. Лекарите са задължени да спазват дистанция, да подхождат професионално към болните, да работят с ум, а не с емоция, за да бъдат ефективни. А ролята на медицинските сестри по презумпция е да бъдат сърцето на лечението. Милосърдието е тяхното основно задължение. Но както обикновено се случва във варварски времена, добрите остават невидими.
Всички сме чували за Хипократовата клетва, често се позоваваме на нея, когато имаме претенции към лекарите, които я полагат. Знаете ли, че медицинските сестри също полагат клетва? Текстът ѝ е дело на жената, създала тази професия през 1860 г., след като помагала в лазарета по време на Кримската война – Флорънс Найтингейл. Клетвата на милосърдните сестри гласи следното:
„Тържествено обещавам пред Бога и в присъствието на това събрание да прекарам живота си в чистота и вярно да практикувам професията си. Ще отбягвам от всичко, което е злонамерено и гибелно и не ще взема, нито съзнателно ще раздам, някое вредно лекарство. Ще направя всичко, което зависи от мен, да поддържам и издигам състоянието на професията и ще държа в тайна всички поверени ми случки, както и всички семейни работи, дошли до моето съзнание, при практикуване на професията ми. Ще се трудя честно да помагам на лекаря в работата му и ще отдам себе си за благосъстоянието на онези, които са оставени на моята грижа“.
Неизбежно е днес, когато на палатки в студа протестират жените, положили тази клетва, да не видим – те са се заклели да отдадат себе си за „благосъстоянието на онези, оставени на грижата им“. Лично аз възприемам техния протест като живо изражение на клетвените им думи. Медицинските сестри в Народното събрание, пред него и на перваза на прозореца в момента отдават себе си заради нас, които сме оставени на тяхната грижа.
Все повече и все по-често се сблъскваме с истории за болезнени изживявания в болниците – недостиг на лекарска ефективност, слаба грижа за пациента, липса на елементарни условия за лечение. Страхът от лечение взима превес над надеждата, че ще бъдем излекувани – нещо абсурдно за европейска държава през XXI век.
Протестът на медицинските сестри оголи истинската същност на този проблем – здравната грижа е превърната в стока, при това евтина. Обясненията на властниците, които се опитват да омаловажат протеста, са още по-прозрачни. Те едновременно лъжат, че исканията на сестрите са решени, и казват, че болниците са търговски дружества и държавата е безсилна. Обвиняват ги, че са политически мотивирани – обичайният страх на управляващи, които мерят всичко през призмата на популизма и алчността за власт.
А става дума за нещо толкова просто – професионалистите, които се грижат за живота на пациентите, искат техният собствен живот да е нормален, поне в живота да не са на ръба на оцеляването. Защото точно на това е символ онази жена, излязла на перваза. Това е нейното работно място ежедневно. Тя е на ръба между живота и смъртта не само в болницата, където в ръцете ѝ умират пациенти, където рискува да се зарази или нарани. Тя е на ръба и у дома, опитвайки се да изхрани семейството си с подаянията от Здравната каса.
Медицинските сестри са високообразовани и със специфични знания. Ако решат да емигрират, ще получат добри предложения дори от държави с ограничен прием на външни специалисти. В България има няколко специализирани училища за медсестри и акушерки. Всеки, завършил там, може спокойно да намери реализация извън страната за много по-високо заплащане от това, което им се дава тук. Но тези жени пред Народното събрание са избрали да останат в родината си.
Казват, че петте затворени от снощи в НС протестиращи са били удряни, притискани и измъчвани. В телевизиите коментаторите на властта говорят за протеста им като за изява на хора с проблеми в разсъдъка. Правят се опити протестът да бъде омаловажен, прави се повече от възможното, за да не види народът, че Партийният дом отново гори – този път скрито, отвътре, тихо.
Не, протестът на медицинските сестри не е сложна политическа изява, нито платена агитка с плакати. Това е вик за помощ. Жената на перваза е лицето на отчаянието на медицинските сестри в България. И днес наистина са на ръба, на перваза на своето търпение.
.
- Би Нюз: Сърбия задържа човек на патриотите за търговия с БГ гражданство
В съседна Сърбия са задържани двама души за търговия с български паспорти
Снимка: bnews.bg Двамата заловени са с инициали Д.М. и М.Ж.. Те са били арестувани от Дирекцията за борба с корупцията към Министерството на вътрешните работи и прокуратурата в Ниш. Д.М. е бил посредник при получаването на българското гражданство за 50 души.
От тях той е получил около 13 043 евро. Със съдействието на М.Ж., който е работил в общината в Пирот, са издавали неверни удостоверения. За извършената услуга общинският служител е получил 2500 евро. Припомняме, че само преди няколко дни е подаден обширен сигнал за организирана престъпна група, която действа на територията на ЕС, България, Северна Македония, Сърбия, Албания, Украйна и Молдова.
В сигналът голяма част от престъпната организация е описана по имена, като между тях фигурират депутати, евродепутати и висши държавни чиновници. Сигналът е изпратен до Нова ТВ, БТВ, Иван Гешев и Лаура Кьовеши, председателя на ЕК и други институции. Както се вижда, Сърбия вече е предприела мерки, а скоро се очаква да избухне огромен скандал, тъй като ръководител на тази престъпна група, според сигнала, е много високопоставен български държавен служител.
Едно от арестуваните лица е било чест гост в телевизия СКАТ и по непотвърдена засега информация се казва Далибор Миланов. Същият е участвал и в делегация на Валери Симеонов и депутати от НФСБ в Сърбия. Разследване за паспортната мафия в Сърбия е правил журналистът Димитър Байрактаров. Далибор Миланов е на снимката до Едвин Сугарев.
Двамата са задържани за 48 часа, след което ще бъдат предадени на прокуратурата. В края на октомври 2018 г. в България бе задържан председателят на Държавната агенция за българите в чужбина Петър Харалампиев, който бе издигнат на този пост от ВМРО. Той беше арестуван след разследване на корупционна схема за незаконно издаване на удостоверение за българско гражданство. Неговият случай се гледа от Специализирания наказателен съд.
Източник: Вnews.bg
.
- За Конференцията в Белфаст – Образование в несигурния свят на промените
„Обединени добри практики – сигурно бъдеще в образованието в несигурния свят на промените“ – под този надслов в Белфаст, Северна Ирландия, се провежда Третата образователна конференция от 27 февруари до 1 март.
Основен организатор на проявата е Асоциация „Българска култура и образование“, Северна Ирландия. Асоциацията е създадена през 2015 г. от българи, живеещи и работещи в района, с основна цел да се открие българско училище. Това става още същата година – в Белфаст отваря врати Първото българско училище „Иван Вазов“.
От 15 ученици в началото днес възпитаниците му са вече 150, а учителите и непедагогическият персонал – 23 души. Първоначалният ентусиазъм на екипа от съмишленици с годините добива все по-професионални измерения.
Съорганизатори на образователната конференция са МОН, Асоциация „Инженери за Ирландия, Северен регион“, Пловдивският университет „Паисий Хилендарски“, Асоциацията на българските училища в чужбина и Университетът „Ълстър“, Белфаст.
Лекции и споделяне на добри практики в помощ на учителите от българските неделни училища в различни страни, но и на преподаватели в училищата на други общности, културна програма и създаване на полезни контакти – това накратко са основните цели на конференцията.
Българско училище в Белфаст „Иван Вазов“. Снимка: BG School in Northern Ireland В последните минути преди посрещането на гостите – разговар с Валентина Стефанова, директорка на Първото българско училище „Иван Вазов“ в графство Арма.
Запис на разговора на Венета Гаврилова с Валентина Стефанова – в сайта на БНР
Източник: Програма „Христо Ботев“ на БНР
.
- Днес отбелязваме Голяма задушница. Ден за помен и почит към починалите
В църковния календар има няколко определени дни от годината, в които живите отдават почит на мъртвите, като тази година първата Задушница се пада на 22 февруари, седмица преди началото на Великия пост. Тя се нарича Голяма задушница. Задушниците винаги са в съботен ден.
Втората задушница, по народному наричана Черешова, ще е на 6 юни 2020 г. Наричана е още Спасовска задушница. Третата задушница е Архангеловата, която наричат още Мъжка Задушница. Тя е преди Архангеловден – 7 ноември 2020 г. На нея почитаме и всички четници, революционери, войници, офицери и военни лекари, участвали във въстанията и във войните, заедно с жените четници и милосърдните сестри.
На тези дни близките на починалите посещават гроба, преливат го с вино, прекадяват го с тамян и след това раздават на присъстващите жито и храна с думите „Бог да прости мъртвите души“.
Виното е символ на кръвта на Иисус Христос. Паленето на свещи символизира горещата вяра, а пламъчетата напомнят за безсмъртието на душите на покойниците. Тамянът означава чистата молитва, а цветята – добродетелите на починалия. Житото е символ на възкресението, защото по думите на св. апостол Павел житното зърно не може да оживее, ако първо не умре. Когато подавате храна на някого познат или непознат, казвате „Вземи за Бог да прости“. Той отговаря „Бог да прости“.
На Месни заговезни, в неделя (23.02.2020 г.), с Евангелско четене се припомня картината на Страшния съд.
Великият пост започва от понеделник след Сиропустната неделя.
Българската традиция включва и хляб и вино. В по-ново време се прибавят дребни сладки и соленки. Поменът се прави на гроба на починалия, в църква или у дома.
***
Тръгвам при мама,
тя ме очаква
там – под голямата круша,
а сред клонака,
кацнал е гарван,
леко приклекнал и слуша.
Мама ме чака. Мраморна пейка,
плочата също от мрамор –
бял, по страните едва розовее,
дати, послания… Мамо!
Гарванът граква веднъж и затихва,
после пак – точки, тирета.
Морзово праща послания. Вика.
Викове право в сърцето.
Мама ме чака – блага и тиха.
Винаги вижда къде съм
и предполагам сега се усмихва,
нося в ръцете си цвете.
Тръгвам при мама,
гарванът грачи,
крие се нейде в клонака,
някой би рекъл, че крушата плаче.
Тръгвам, че мама ме чака.Автор: Румяна Симова
.