Авторски
- Инициативна група „България и европейската памет“ иска пълно разкриване тайните на ДС
Отворено писмо до президента Росен Плевнелиев за ясно отношение към държавните архиви и най-вече към тайните по същество архиви на бившата ДС, депозираха представители на инициативната група „България и европейската памет“. Посланието е подписано от над 300 наши сънародници от различни страни по света. Недоумение буди обаче фактът, че подписи под писмото са положили едновременно жертви на режима и негови бивши служители.
Кредитни милионери, владици, дипломати, президенти, собственици на медии и тем подобни агенти на тайната власт са само следствие на нерешения своевременно проблем с обезвреждането на скритата власт.
Отворено писмо до президента на България Росен Плевнелиев за ясно отношение към държавните архиви и най-вече към тайните по същество архиви на бившите секретни служби, към които принадлежи и Държавна сигурност като част от властта, депозираха делегирани координатори на инициативната група „България и европейската памет“. Впечатляващ е фактът, че посланието е подписано от над 300 наши сънародници от всички страни, в които има български емигранти.
Недоумение буди обаче фактът, че подписи под писмото са положили едновременно жертви на режима и негови бивши служители – едни до други застават хора като Петър Бояджиев, Фреди Фосколо, но и Серафим Костадинов Стойков, дългогодишен началник на архива на Държавна сигурност; Епископ Дометиан и съпругата на Едуар Генов и пр., и пр.
„У нас едва сега е започнало осъзнаването до каква степен живота на българите е бил и все още остава зависим от факта, че не е било намерено адекватно решение на този проблем. Защото тук става въпрос за власт и то скрита власт. Всички скандали извеждани на преден план като: кредитни милионери, владици, дипломати, президенти, собственици на медии и тем подобни агенти на тайната власт, както и онези касаещи жертвите и престъпленията на тази власт са само следствие на нерешения своевременно проблем с обезвреждането на окултната власт. Ако тази реалност не се признае и осъзнае, то това е равно да се търси лек без диагноза или с погрешна такава.
Макар и не своевременно решен, проблемът с архивираната памет на комунистическия режим остава на дневен ред. Решението му минава през драстичното осъвременяване на закона за архивите на ДС, което предполага и окончателното скъсване с партизанската употреба на тази тематика, шарила се през последните 22 години сред масово компрометиралата се пред българите политическа класа“, пишат авторите на обръщението.
„За щастие, Господин Президент, Вие и управляващата в момента политическа сила нямате нито авторско участие, нито пряка отговорност в изпълняването на настоящата правна уредба. С изтичането на мандата на назначената от предходното правителство Комисия Ви се предоставя възможността да поемете своята отговорност, както пред българите, така и пред Европейските и Атлантическите наши съюзници. Това в никакъв случай не е маловажен въпрос. Пред гражданите и партньорите ни тук е поставена на карта искреността на днес управляващите. Сaмодоволната равносметка относно опита и резултатите от нейната дейност която КРДОПБГДСРСБНА – или инак наречена „Комисия по досиетата“ – представи тържествено пред обществеността ни задължава да изложим пред Вас някои констатации и предложения“, продължават авторите.
„Всекиму е известно, че законът „за досиетата“, приет по спешност в навечерието на присъединяването на България към Европейския съюз, е гласуван от мнозинство под опекунството на БСП, партия, която сама признава себе си за наследник на Българската комунистическа партия. При обстоятелството, че тази политическа формация не само не е проявила и признак на покаяние за извършеното от предците и, но остава и до днес един от главните фактори в гореспоменатата тайна власт – тя, като не разграничила се от престъпленията на комунистическия режим, не е имала никакво право да се разполага в ролята на арбитър при разкриването на истината за миналото. Тук проличава сериозен и уникален по естеството си конфликт на интереси, непознат при останалите европейски страни от бившия социалистически лагер. По-важното обаче е, че законът от декември 2006 г. е половинчат и се оказа неспособен да предизвика нужния обществен катарзис. Той нито попречи на обявените за агенти на Държавна сигурност да си разпределят по най-вреден и непрозрачен начин бившата държавна собственост; нито им попречи да контролират медийното пространство, дипломацията, висшите правораздавателни органи, висшия клир и всякакви други обществени инстанции. Опасяваме се също, че ако бъдат осветлени като агенти по този закон, това няма да се отрази върху благосъстоянието на кредитните милионери. Позовавайки се близо до народната мъдрост, бихме казали: „Хем агнетата спокойни, хем вълците ги пасат!”
Освен това не можем да отминем факта, че от времето, когато е приет закона до наши дни са постъпили от страна на Съюзните инстанции ясни препоръки относно подхода към Европейската памет“, напомнят инициаторите.
Те дават и следните предложения:
1. Нека в рамките на действащия закон Комисията продължи работата си за разкриване на принадлежност към бившите служби, до изчерпването на предмета на нейните разследвания, но редом или само като звено на инстанция – да я наречем „Институт за национална памет” с широки правомощия в областта на изследването, осмислянето и тълкуването на комунистическото ни минало, на която да бъде предоставена и възпитателна роля, в общественото пространство (музеи, изложби, конференции, учебници …). „Музеят на социалистическото изкуство“ няма да ни измие срама, докато килиите на „Московска 5“ чакат да бъдат превърнати в „Музей на комунистическия терор“.
2. Подобни решения се налагат и поради това, че покрай изкуствените ограничения, поставени от закона, които само обременяват и забавят осветляването на истината, има и съществен пропуск. От значение не е само обявяването на принадлежност към службите, но и обявяването на обречените на забвeние имена на починалите Праведници, опълчили се на комунистическия режим и спасили честта на България. Уверяваме Ви, че прашните страници на агентурния архив крият съдбите на не малко Българи, отстояли общочовешките ценности, върху които Европа днес доизгражда своя дом. Разказът за подвизите на тези жертви е както национален, така и общоевропейски исторически капитал на паметта, с който България би си заслужено възвърнала достоен лика пред света.
3. Изтичането на мандата на т. н. Комисия по досиетата спешно поставя въпроса за определянето на нейния състав. Предишният подход, основан на политическо разпределение от страна на бившата тройна коалиция, днес е най-малко неадекватен. Стопанисването на националната памет не може да остава само предмет на партийни решения. Имайки предвид Съюзните препоръки и опита, оказал положителни резултати в повечето бивши комунистически държави, смятаме за целесъобразно назначенията в деветчленната Комисия да бъдат по една трета предоставени респективно на: Парламента, Президента и представители на Гражданското общество. Това ще размрази и приемането на българката Комисия в „Платформата за европейска памет.”
„Господин Президент, вярваме, че сте преценили актуалността и важността, както във вътрешен, така и във външен план, на посочените проблеми и предизвикателства. Не се съмняваме, че в кадъра на Вашите правомощия, но и на Вашия държавен и личен авторитет, ще вземете позиция и изкажете становище по наболелите въпроси, като например свикате консултации, с които намерите за добре да има представители на гражданското общество, и на компетентните в архивните дела и историографията институции и експерти“, заключават авторите.
Източник: Фрог нюз
Бел.ред.: Заглавието е на Еврочикаго
- Корупцията остава сериозен проблем в полицията, митниците и съдебната власт в България
Корупцията остава проблем в полицията, митниците и съдебната система на България. Това се посочва в годишния доклад на американския Държавен департамент за стратегията за борба с трафика на наркотици и с прането на пари и други финансови престъпления.
Въпреки реформите, съдебната система постоянно е оценявана ниско в допитванията до общественото мнение. Сложните юридически процедури и вратичките в закона водят до прекомерни закъснения, които правят трудно ефективното водене на знакови дела, свързани с организираната престъпност и корупцията, посочва документът.
Често, когато чиновник е уличен в корупция, той или е преназначен, или е подложен на натиск да напусне, вместо да бъде уволнен или съден, се казва още в частта на доклада за България.
И препоръките на Държавния департамент към България са, че правителството трябва да засили законите за конфискация на имущество и борба с корупцията. Нужни са допълнителни реформи в полицията и съдебната власт. Работата на митническата агенция се нуждае от допълнително подобрение, за да може усилията срещу наркотиците да останат приоритет.
Похвални резултати в борбата с наркотрафика
Правителството продължава да постига резултати в борбата с наркотрафика, отбелязва Държавният департамент, а законодателството активно допринася за международните разследвания.
Географското положение на Балканите ни поставя на кръстопътя за доставки на хероин и това прави страната уязвима на международни организации за трафик на наркотици, внасящи дрога в ЕС.
Пристанищата ни продължават да са „експлоатирани“ от наркотрафиканти, които внасят кокаин от Южна Америка и хероин от Турция и Иран за Европа. А организираните престъпни групи у нас са добре финансирани и загнездени в обществото.
МВР се е отчело за януари-ноември със заловени 129 килограма хероин. Смята се, че операцията от 21 октомври, при която бяха иззети над 5 хиляди стръка канабис, е една от най-мащабните подобни операции в Европа. Държавният департамент държи да отбележи специално подкрепата на ГДБОП за разследване, довело до залавяне на 460 килограма кокаин във Франция и 290 в Гърция. България е въвела „един от най-добрите контролни механизми в Европа“ за бързо засичане на така наречените „дизайнерски наркотици“.
Като напредък в борбата с трафика на дрога се посочва решението на парламента от юни да се делегира на правителството властта да променя списъка на контролираните субстанции. Това повишава значително способността на правителството да се бори ефективно с нарастващото присъствие на дизайнерска дрога. През 2011 г. в списъка правителството добави 40 субстанции, припомня документът.
Като положителен напредък е изтъкнат и специализираният съд, в който се гледат дела, свързани с организираната престъпност, в това число и наркотиците.
Държавният департамент изразява надежда, че тази институция ще се превърне в ефективно средство за преодоляване на административните проблеми, които възпрепятстват преследването и наказването на видни наркотрафиканти.
Похвала и за успешните операции за разбиване на нарколаборатории
При акциите са конфискувани големи количества наркотици. От януари до ноември властите са затворили осем лаборатории за синтетична дрога, две от тях – големи. На 21 октомври са конфискувани и 5600 растения канабис, което се смята за една от най-големите подобни операции в Европа.
Усилията в България са помогнали за залавяне на дрога и извън страната, като например 450 килограма кокаин във Франция и 290 килограма в Гърция.
Залавянето на хероин в България бележи леко покачване в сравнение с 2010 г., но този застой се дължи на редица фактори. Сред тях е фактът, че по-малко хероин се движи из Европа като резултат от по-слабите реколти в Афганистан, от ползването на алтернативни пътища и от икономическата криза.
Значителни постижения се регистрират и в конфискуването на дрога. От януари до ноември са прибрани 129 килограма хероин, 4.6 килограма кокаин, 228 килограма амфетамини, 6506 таблетки екстази, 173 килограма марихуана, 1018 сушен канабис, 4903 килограма зелен канабис, обобщава докладът.
През 2011 г. в страната е имало 31 центъра, работещи по програма за лечение на наркозависими и с капацитет за лечение на 5310 пациенти. Посочва се обаче, че в тези заведения няма обособени звена само за тийнейджъри, които са наркозависими. Наркозависимите в България са около 300 000.
Източник: Mediapool
- Московские Черемушки – на сцене Чикагского оперного театра
Главное событие открывающегося 14 апреля 2012 года
нового сезона Чикагского оперного театра (далее – ЧОТ) – постановка музыкальной комедии (оперетты) Дмитрия Шостаковича “Москва, Черемушки”.Сообщение о том, что самый трагический композитор
современности (так его называли современники) Дмитрий Дмитриевич Шостакович сочиняет оперетту, быстро разнеслось по Москве. Многие приняли это за шутку – в
то время Шостакович как раз закончил свою Одиннадцатую симфонию, и представить, что параллельно с ней он сочиняет оперетту, было почти невозможно. По-прежнему была запрещена его опера “Леди Макбет Мценского уезда”, не исполнялась Четвертая симфония… При этом на дворе стояла “оттепель”, и новые власти
постарались дать сигнал композитору, что времена изменились, – 22 апреля 1958 года Шостаковича наградили Ленинской премией.Отношение к легкому жанру у Шостаковича всегда было хорошим. В интервью газете “Литература и жизнь” он прямо сказал, что всегда любил оперетту, а выступая по
радио, назвал гениальными оперетты Кальмана и Оффенбаха.Интересна история создания “Москва, Черемушки”. Близкий друг композитора Исаак Гликман рассказывал, что Дмитрий Шостакович стал работать над опереттой
“Москва, Черемушки” после настоятельных просьб главного дирижера Московского театра оперетты Григория Столярова. В 1934-35 годах композитор сотрудничал с
ним при постановке “Катерины Измайловой” в Московском театре имени К.Станиславского
и В.Немировича-Данченко. Авторы либретто “Москвы…” – популярные советские писатели-сатирики Владимир Масс и Михаил Червинский.Работа шла легко, хотя композитору не нравился сюжет, диалоги и сам замысел. В письме к Гликману 19 декабря 1958 года он назвал “Москва, Черемушки” произведением скучным и бездарным: “Я аккуратно посещаю репетиции моей оперетты. Горю со стыда. Если ты думаешь приехать на премьеру, то советую тебе раздумать. Не стоит терять время для того, чтобы полюбоваться на мой позор. Скучно, бездарно, глупо. Вот все, что я могу тебе сказать по секрету. Крепко жму руку”. Гликман пишет: “Дмитрий Дмитриевич не
советовал приезжать на премьеру, но я был встревожен его авторским самобичеванием и не мог поверить, что он создал бездарное произведение, ибо, как говорил один крупный музыкант, Шостакович не может написать что-либо плохо, его колоссальный талант не позволяет ему это сделать. Я подумал о душевной сумятице, переживаемой Дмитрием Дмитриевичем, и отправился в Москву на
последние репетиции и на премьеру. Мне казалось, что текст диалогов засорен жаргонной, т.н. “блатной” фразеологией. В некоторых местах это коробило слух, хотя стихи для вокальных номеров звучали убедительно и ярко, вся музыка радовала своим сверкающим юмором и лирической задушевностью, а большая вокально-танцевальная сюита просто обворожила меня своим блеском и остроумием. Главная ария Лидочки, построенная на мелодии светлой по колориту песни “Нас утро встречает прохладой”, мне тоже понравилась. Мой отзыв о репетиции приободрил Дмитрия Дмитриевича, и на его лице появлялась улыбка, когда звучали хлесткие
куплеты управхоза или когда залихватски исполнялась полька в сцене новоселья – с длинной нотой на слове “Го-о-рько!” Глядя на несколько повеселевшего Дмитрия Дмитриевича, я понял, что приехал не зря. Премьера была высоко оценена московскими газетами, а публика более сдержанно встретила премьеру, т.е. успех был, но отнюдь не триумфальный. Дмитрий Дмитриевич дал банкет в ресторане “Прага” для всех участников спектакля. Я на нем присутствовал и наслышался много хвалебных речей по адресу Шостаковича, хотя сам он отнесся к ним индифферентно”.Премьера сочинения состоялась в Московском театре оперетты в 1958 году. В партии Лидочки блистала молодая Татьяна Шмыга. Артист, режиссер, один из создателей Московского театра оперетты Григорий Ярон вспоминал: ”Труппа с первого дня полюбила музыку Шостаковича. Настоящий фурор она вызвала внутри театра, когда актеры услышали ее в исполнении оркестра. Музыка улыбалась, хохотала, танцевала, издевалась, шалила, а иногда чуть-чуть грустила… Шостакович сидел в четвертом ряду, через два кресла от меня, и я видел по его лицу, как он внутренне сам “играл” все роли, “пел” все партии, “танцевал” все танцы. В антрактах, когда в зрительный зал давали свет и публика аплодировала ему, он подымался с кресла и конфузливо (как всегда) кланялся…”.
Через два года после премьеры оперетты на киностудии “Ленфильм” режиссером Гербертом Раппопортом был поставлен
одноименный фильм, в котором комедийный образ управхоза Барабашкина создал Евгений Леонов. В картине снимались также Геннадий Бортников, Василий Меркурьев, Сергей Филиппов.В своем бессмертном романе “Мастер и Маргарита” Михаил Булгаков устами Воланда сказал: “Человечество любит деньги, из чего бы те ни были сделаны, из кожи ли, из бумаги ли, из бронзы или из золота. Ну, легкомысленны… ну, что ж… и милосердие иногда стучится в их сердца… обыкновенные люди… в общем, напоминают прежних… квартирный вопрос только испортил их”. “Квартирный
вопрос” – в центре сюжета оперетты Шостаковича. Все очень просто: некий влиятельный чиновник Дребеднев с помощью управхоза Барабашкина хочет вселиться без очереди в новую квартиру, оставив без жилья молодого специалиста Лидочку, а также молодоженов Бориса и Люсю. Однако коварным планам “плохишей” не суждено сбыться – справедливость торжествует. Молодые вселяются в новую квартиру, их поздравляют соседи, а “злодеи” наказаны: чиновник понижен до управхоза, управхоз – до дворника. В финальной сцене Барабашкин (с метлой в руке?) поет куплеты “Я, вы правы, безвозвратно погорел средь бела дня”, новоселы ликуют, радостно звучит хор: “И все мечты сбываются у тех, кто здесь живет”. Занавес.Понятно, что подобный сюжет не мог вызвать никакого энтузиазма у Шостаковича. Серьезно исполнять ЭТО просто невозможно. Но
жанр сочинения определен, как музыкальная комедия, а это сразу расширяет рамки возможного. Действие комедии построено в жанре клипов: большое количество персонажей, быстрая смена мизансцен, динамичное развитие сюжета. И музыка под стать действию: быстрая, живая, сатирически-пародийная. В ней можно найти цитаты из Чайковского, Мусоргского, песен
“Ойра”, “Бывали дни веселые”, “Цыпленок”, “Песня о встречном”, русских народных песен ”Во саду ли, в огороде”, “Светит месяц”, “Ах вы, сени мои, сени”, песен времен НЭПа. Мы слышим вальс, польку, танго и даже пародийный рок-н-ролл – Шостакович “жонглирует” жанрами и стилями, создавая ни на что не похожее произведение… Вскоре после премьеры музыковед М.Сабинина написала: “Если попытаться коротко определить новое в музыкальной комедии “Москва, Черемушки”, то это, с одной стороны,
усиление и расширение функций музыки, а с другой – восстановление юмора в его исконных правах… Стиль музыки всюду привлекает своей чистотой и отличным вкусом”.О пародийности музыки Шостаковича говорит и автор оркестровки, хорошо известный нам английский композитор, музыковед, консультант Чикагского симфонического оркестра Джерард Макберни: ”Это произведение насквозь пародийно, в нем обыгрывается музыка Мусоргского и Бородина, проскальзывают насмешливые аллюзии на “Спящую красавицу” и другие произведения Чайковского. Куча пародий на
популярные советские песни. Самая знаменитая из них – “Подмосковные вечера”. Первые восемь нот этой песни стали позывными радио Москвы”.“Москва, Черемушки” так и осталось единственным, написанным в легком жанре сочинением Шостаковича. Оно вызвало громадный интерес за границей. 24 июля 1958 года гостивший в Москве федеральный канцлер Австрии фон Рааб сообщил, что венский театр ”Фолксопер” хочет поставить “Москва, Черемушки”, а директор и художественный руководитель Берлинского театра оперетты “Метрополь-театр” Ганс Питр специально приехал в Москву на премьеру спектакля. В США оперетта под названием “Песни о Москве” была впервые представлена в 1964 году и записана на DVD фирмой Decca. В России известна запись 1997 года, сделанная дирижером Геннадием Рождественским, Hague Residentie Orchestra и солистами Московского музыкального театра имени К.Станиславского и В.Немировича-Данченко. За последние годы оперетту поставили в театрах Великобритании, Германии, Франции, Австрии. Сегодня она идет в Московском музыкальном театре имени К.Станиславского и В.Немировича-Данченко в камерной оркестровке Джерарда Макберни. Руководитель постановки Александр Титель рассказывает: “Макберни сделал оркестровку для такого эстрадно-симфонического оркестра, который был в шестидесятые годы. Много духовых инструментов, два саксофона, гитара, много
ударных, из которых некоторые – довольно экзотические. Многое из того, что Дмитрий Дмитриевич вуалировал и подавал намеком, Макберни вытащил. И вдруг стали слышны реплики духовых инструментов и все те моменты музыкальной пародии, которые Шостакович заложил, например, “Цыпленок жареный” или “Тебе любимая и легендарная, в боях познавшая радость побед…”. Они вытащены более явно, более остро”.Мы тоже услышим оперетту “Москва, Черемушки” в оркестровке Макберни. В этой же оркестровке оперетта была поставлена в прошлом сезоне в Лонг-Бич Опере – той самой опере, которой с 2003 года руководит Андреас Митишек. Напомню, что с 1 сентября 2012 года он становится новым генеральным директором ЧОТ, заменяя на этой должности Брайана Дики. В Лонг-Бич оперетта исполнялась на английском языке в переводе Дэвида Пунтни, а в Чикаго пойдет в новой английской
адаптации Мег Мирошник.Действующие лица и исполнители:
Бубенцов – Мэтт Болер, Маша – Эмили Фонс, Бабуров – Пол Шолтен, Лидочка – Сара Хитон, Корецкий – Пол Лароза, Сергей Глушков – Доминик Армстронг, Люся – Софи Горделадзе.
Дирижер – Александр Платт.
Режиссер – Майк Донахью.
Художник – Аня Клепикова.
Notabene! Оперетта “Москва, Черемушки” идет с 14 по 25 апреля 2012 года в помещении Harris Theater по адресу: 205 E. Randolph Drive, Chicago, IL 60601, справки и заказ абонементов по телефону 312-704-8414 или на сайте www.ChicagoOperaTheater.org. Для новых подписчиков Чикагский оперный театр предлагает скидку 50%.
Сергей Элькин,
http://sergeyelkin.livejournal.com/
Фотографии к статье:
Фото 1. Дмитрий Шостакович
Фото 2. Джерард Макберни
- И китайските селяни ни задминали по заплати
България е страната с най-ниски възнаграждения в Европа, а минималната заплата у нас е по-ниска, отколкото в селските райони на Китай. Това шокиращо сравнение хвърли публично Робърт Кайло, старши икономически консултант на Международната организация на труда на международен дебат за доходите в София.
„Социалният ви министър е бивш синдикалист, той милее за повишение на заплатите, но това не трябва да остава само на хартия„, каза той.
„Не може да се оцелява с 96 евро минимално възнаграждение – това са 3,96 евро на ден„, отсече и Шарън Бъроу, генерален секретар на Международната конфедерация на профсъюзите.
Изчислението й е направено преди няколко месеца, когато най-ниското възнаграждение у нас бе 240 лв. след приспадане на данъците и осигуровките. „Въпреки че властта отчита повишение, изоставате с 50% от страна като Полша„, каза тя.
Бъроу прогнозира увеличение на българите без препитание до 19% до края на годината – около 12% безработни и 7% трайно обезкуражени.
В следващите няколко години България щяла да се нуждае от 700 000 нови работни места, отделно се налагали специални мерки за младите, които тепърва щели да излизат на трудовия пазар.
Източник: БЛИЦ
- Ще се пенсионираме ли някога в Америка? – Част шеста
Къде всъщност отиват парите ни от 401К и IRA?
Здравейте приятели! Надявам се да сте изкарали страхотно националния празник на нашата родина, България. Тук искам да използвам възможността да поздравя всички сънародници, които имаха желанието и възможността да дойдат и да присъстват на тържеството, организирано в центъра на Чикаго от нашето консулство, но най-вече тези деца, които въпреки студеното и ветровито време зарадваха всички нас със страхотните народни танци, песни и стихотворения. Браво, български юнаци!
Сега нека се върнем към темата за пенсионното осигуряване в Америка и нашето бъдеще тук. Миналата седмица получих въпросите Ви относно Traditional IRA и Roth IRA и се радвам, че много от вас не се притесняват да вдигнат телефона и конкретно да питат това, което им е интересно и полезно. Продължавайте в същия дух!
Днес ще разгадаем тайните на взаимните фондове (Mutual Funds) и какво е тяхното приложение.
Всеки един пенсионен план извън Social Security е съставен от няколко вида инвестиционни инструменти – акции (Stocks); ценни книжа (Bonds); спестовни пазарни книжа (Money Markets) и много, много други. В крайна сметка, когато те стигнат до нас, те идват под формата на взаимни фондове (Мutual Funds). Всеки един от тези фондове си има предназначение и се използва в различен период от нашия план за пенсиониране.
Проблемът идва от там, че повечето от нас не са запознати какво точно е „взаимен фонд“, страхуват се да използват тези високоефективни финансови инструменти и това ни коства много пари с течение на времето.
КАКВО ВСЪЩНОСТ Е ВЗАИМЕН ФОНД?
Взаимните фондове са „пакети“ от акции, бондове и спестовни инструменти, които са под строгия контрол на професионални експерти на стоковата борса и техните екипи от хора. Нашата роля е тази на инвеститори и хора, които влагат някаква част от парите си в тези фондове. Парите, събрани от инвеститори, отиват за развитието на дадените компании или държавни организации. След евентуалното развитие и печалби на тези институции или фирми, на нас се предоставят дивиденти или по-добра пазарна цена на дадените акции и бондове, и следователно продавайки или ликвидирайки ги, ние получаваме парите, които първоначално сме инвестирали, и евентуалните лихви и печалби на тях. Така един обикновен инвеститор – като повечето от нас – печели пари на стоковата борса, използвайки взаимни фондове.
Истинската сила на този финансов инструмент е големият брой компании, които са включени в тези „пакети“ от акции и бондове, и това предпоставя по-голяма стабилност на инвестицията. Това е нещо важно за повечето от нас, след като тези пари ние „вадим от залъка си“, за да спестим за пенсиониране. Моят съвет е да се посъветвате с финансов експерт, разбира се може да се обръщате и към мен, преди да отворите какъвто и да е вид пенсионна сметка – било то 401К, Traditional IRA или Roth IRA – за да сте сигурни, че сте избрали правилните видове взаимни фондове, защото те варират в много разновидности. Много често се случва, че хора с различни цели в инвестициите си, инвестират по абсолютно идентичен начин и не могат максимално да използват предимствата на тези инструменти, защото нямат достъп до човек, който би им помогнал да направят правилният избор в правилната ситуация, в която те се намират в даден момент на кариерата си и финансовият си живот.
В следващия брой ще избера десет интересни читателски въпроси и съответно отговорите им, затова продължавайте да питате и може да видите въпросите си, публикувани следващият път. Разбира се, както винаги може да се обърнете към мен на 224-522-2413 и на моя личен имейл [email protected].
Ангел Сапунджиев,
в. „България Сега”
- Women and Global Development Forum
FRIDAY, MARCH 16, 2012
The University Club of Chicago
76 East Monroe Street
Chicago, IL 60603
Business attire is required.11:45 a.m. Registration
12:00 p.m. Lunch and discussion
1:30 p.m. AdjournmentMembers $50
Nonmembers $60–––––––––––––––––––––––––––
GIRLS’ EDUCATION: A HIGH RETURN ON INVESTMENT
IRINA BOKOVA, Director-General of the United Nations Educational, Scientific, and Cultural Organization (UNESCO)
Education is a basic building block for every society and educating girls is an affordable and necessary investment with high returns. When girls are educated, livelihoods are improved, economic growth is increased, and civic responsibility is enhanced. In most societies, however, deep-seated inequalities between boys and girls results in unequal access to performance in education. Globally, about thirty-nine million girls are not enrolled in either primary or secondary education, while two thirds of the world’s 796 million illiterate adults are women. The United Nations Educational, Scientific, and Cultural Organization (UNESCO) is working to ensure equal access for girls to quality education in an effort to improve livelihoods worldwide. Join the Chicago Council on Global Affairs and Irina Bokova to learn about the importance and benefits of achieving worldwide access for girls in education.
––––––––––––––––––––––––
HONORARY CHAIRS
Patricia Blunt Koldyke, Honorary Life Director, The Chicago Council on Global Affairs
Shirley Welsh Ryan, Chairman, Pathways Awareness Foundation
COCHAIRS
Lisa McClung, Managing Principal, Lismore International
Katherine Pickus, Divisional Vice President, Global Citizenship and Policy, Abbott Laboratories; Vice President, Abbott Fund
Michelle R. Seitz, Principal – Head of Investment Management, William Blair & Company
Isabel Stewart, former Executive Director, Chicago Foundation for WomenLearn more about the Women and Global Development
and view the Fall 2011 Women and Global
Development Quarterly news brief. - Съпруг ще подари на жена си 1 млн. червени рози за 8-ми март
Жител на казахстанския грaд Кизилорда е решил да подари на съпругата си за Международния ден на жената 8-ми март букет от 1 млн. алени рози. Твърди се, че мъжът поръчал огромния букет след скандал у дома.
Собственичката на цветарския магазин, където е направена поръчката, твърди, че специално за 8 март казахът ще получи въпросните един милион рози от Холандия. „Всички рози ще са холандски, аленочервени на цвят, специално подбрани с еднаква дължина“, казва тя. Мъжът вече е внесъл предплата за букета. Твърди се, че той може да му струва малко над 3 млн. долара, макар в магазина да са му направили максимални отстъпки от цената.
Международният ден на жената 8-ми март е утвърден от Втората международна конференция на жените социалистки в Копенхаген, Дания, през 1910 г. През декември 1977 г. Общото събрание на ООН го обявява за Ден за защита на правата на жените и световния мир.
Честит празник, за който го празнува!
Снимки на БТА от „отминалия“ 8-ми март
- Bulgaria among Fastest Economic Runners
The growth of the Bulgarian economy in 2011 was 1.7%, announced the National Statistical Institute. The Ministry of Finance had forecasted a GDP growth of 2.8%. However, to the background of the overall situation is Europe, the results are not that bad. In the last three months of 2011 the GDP grew by 1.6% compared to the same period in 2010 and by 0.3% compared to the previous trimester. These figures place Bulgaria among the fast economic runners in Europe. According to the Eurostat data aired so far, only nine European countries made a positive economic growth in the last trimester of 2011 compared to the previous period and there are four countries that have registered a higher economic growth than Bulgaria has. A number of countries like the Czech Republic, Italy, the Netherlands and Slovenia are now officially in recession as for a second trimester on the row their economies have moved downwards.
In the last trimester of 2011 Bulgaria’s GDP is 19, 46 billion leva as for the entire 2011 it is 75, 26 billion leva. In 2011 Bulgaria’s GDP was 5,168 euro per capita. In the last three months of 2011 was registered growth of 6.4% y/y in real estate operations. Creation and diffusion of information as well as telecommunications have marked 6.8% increase. Mining industry, processing industry, delivery of electricity, central heating and natural gas have growth by 6.1%.
Source: Standartnews.com
- Борисов събра 603 хил. лв. бонуси от своите, търси между 7 и 16 млн. от предния кабинет
Само шефът на кабинета на Нона Караджова отказа да връща пари и си отива
След като отчете, че всички висши служители, назначени с негов подпис, са върнали „до стотинка“ раздадените бонуси, премиерът обяви, че част от набраните 603 675.62 лева по сметката отиват за лечението на болно момче, чийто близки бяха подканени да отидат и да поискат още 7-8 милиона лв. от лидерите на тройната коалиция Сергей Станишев и Ахмед Доган. В последствие бонусите на предишните набъбнаха до “10-15-16 млн. лева”. Станишев обаче отвърна, че Борисов се опитва да замаже големия скандал, тъй като само за миналата година раздадените бонуси са близо 40 млн. лева.
На правителственото заседание в сряда министър-председателят трябваше да съобщи дали всичките му подчинени са изпълнили ултиматума му и са върнали законно получените от 2009 до края на 2011 г. бонуси.
Това стана по предпочитания от Борисов начин – чрез разиграване телевизионно реалити пред камерите на медиите, пуснати в залата за правителствени заседания.
В посочения от премиера срок (първоначално до края на работния ден в петък, а след това с удължение до сряда, за да могат бонусополучателите да намерят спешно пари), единствено парламентарният секретар на Министерство на културата имал да връща 3000 лева. Към края на изказването на Борисов обаче министър Вежди Рашидов уточни, че и тази сума е преведена.
На въпрос има ли все пак служители, които не са върнали взетите бонуси и съответно са уволнени, Борисов по-късно се сети единствено за началника на кабинета на екоминистъра Нона Караджова. По-късно от ековедомството съобщиха, че Владимир Стратиев е подал оставката си и тя е приета от Караджова, но отказаха да съобщят колко пари е отказал да връща и с какъв мотив.Списъкът с взетите и върнатите пари ще бъде публикуван от пресцентъра на правителството.
Чувството му за справедливост е възстановено
Пред журналистите Борисов заяви, че “чувството му за справедливост е възстановено”. “Политическите кабинети са дошли с кауза да служат. Нали така се казва по време на избори? Те нямат право на бонуси. Става въпрос за политическите назначения. Не говоря за редовите хора в администрацията, които се трудят и над 20 пъти са увеличили усвояемостта на еврофондовете и са докарали реални пари”, каза Борисов.
На въпрос как е възможно три години да не знае, че забраната му за взимане на допълнителни средства извън заплатата не се спазва, той отговори, че “и вашият шеф сигурно не знае какво правите 24 часа в денонощието”. “Ако съм знаел и ако бяха спазили забраната, която им я припомних преди няколко месеца, нямаше да се унижават да ходят по банките, да събират пари от приятели”, каза Борисов. По думите му забраната да се взимат пари от участие в бордове била “услужливо” изтълкувана по най-буквален начин и служителите се възползвали от останалите 40-50 законови възможности за заработване на допълнителни средства.
„Това са законно взети пари и това е първи път в историята, когато чиновници връщат пари, взети като бонуси“, подчерта Бойко Борисов, който заедно със заместника си Симеон Дянков отговори на репортерски въпроси.
Финансовият министър уточни, че от висшестоящите служители на ГЕРБ е поискано допълнителното заплащане след удръжки, но някои от тях са върнали брутните суми.
Борисов използва, разбира се, случая отново да открие огън срещу предишното управление на Трайната коалиция.
“Само един пример ще ви дам за Министерство на финансите. Зам.- министър Кирил Ананиев (от кабинета Станишев – бел.ред.), който след това стана съветник на президента Георги Първанов, е взел за неговия си мандат 540 хиляди лева”, заяви Борисов.
“Утре ще имам пълната справка какво са взели предишните за своето управление от бонуси и всичко останало”, допълни премиерът и каза, че при събирането на данните за бонусите на ГЕРБ от 2009 г. досега е направена и справка за периода от 2005 до 2009 г.
“Тъй като вчера Първанов каза, че ГЕРБ вече сме нямали право да бъдем морален съдник. Виждате, че когато при нас има недоразумение или някой от министрите, или заместниците му не е разбрал точно какво съм му казал като указание, не знам в историята дали има случай чиновници – законно взети пари (тъй като по закон те имат право да ги вземат и това са закони, направени от предишните правителства), са върнали такива суми в бюджета и в тази целева сметка”, подчерта премиерът.
„Призовавам в тази сметка да бъде преведен хонорарът на Доган“
“Призовавам в тази сметка да бъде преведен хонорарът на Ахмед Доган. И цинизмът, с който Лютви Местан ме запита – какво ще ги направим (чиновниците – бел.ред.), ето какво ги направихме – половината ги уволнихме, другите си ги върнаха парите. Да видим те какво ще направят сега. Призовавам Станишев – всичките негови зам.-министри, министри, парите, които са взели от бордовете, през своите години на управление, защото им напомням и давам пример, че в Исландия бившият премиер за това, че е скрил информация за кризата, го разследва прокурор”, продължи изказването си Борисов.
Има записи как Сергей Станишев обяснява, че в България няма криза, припомни премиерът. “С една дума – те са си раздавали бонуси, вземали са маса пари, виждате какви суми, произвеждали са милионери, защото над половин милион е взел само един зам.-министър, да бъдат така любезни в тази сметка да си преведат парите и тогава могат да ни задават въпроси на нас”, каза Борисов и благодари на министрите.
Доган не се трогна: Не съм взимал бонус, а хонорар
Лидерът на ДПС Ахмед Доган, който по време на тези излияния беше в отсрещната сграда на среща с президента Росен Плевнелиев и дори реши да се изкаже за нея, бе питан от репортерите ще се вслуша ли в призива на премиера да върне прочутия си консултантски хонорар от 1 млн. евро, платен му от частна фирма.
„Аз не съм бил министър и не съм взимал бонус, хонорарът не е бонус“, заяви Доган.
Той коментира ситуацията така: „В условия на бедност или обедняване, на криза, всеки проблем може да се превърне в гръмоотвод с оглед на търсене на виновници, нови дяволи, сатанизиране.“
„Всяка власт дефинитивно трябва да стимулира своите служители…Допълнителното материално стимулиране е принцип на всяка власт и който не го вижда това, значи нито разбира от пазарна икономика, или си представя властта в някакви утопични виртуални светове, които нямат нищо общо с реалния живот“, заяви Доган.
Той посочи, че ако държавният служител няма реално стимулиране, той не може да представлява държавата и държавния интерес. Задължително трябва да има стимулиране, но и правила за това, обобщи Доган.
„Всяка държава, всеки режим, всяка политическа власт трябва да има инструмент за стимулиране – това не е грях, въпросът обаче е в правилата“, заяви лидерът на ДПС.
Той подчерта, че от там ще се намерят решенията за това дали бонуси се дават за купуване на политическа моралност или за извършване на работа.
„Ние не сме против бонусите и против допълнителното материално стимулиране, но по ясни правила, те да не служат за партийна, а за държавна политика. Ние не казваме, че предишното правителството не е давало бонуси, но от това не е правило политика. В последния мандат бюджетните излишъци бяха космически, но това не бяха бонуси. Сега ситуацията е друга и раздаването на бонуси има съвсем друг ефект. Преди, ако проблемът е бил защо бонусите не са били достатъчно високи, сега е – защо изобщо ги има“, каза още Доган.
Станишев: При мен имаше бонуси за всички хора
Премиерът се опитва да замаже големия скандал, защото това далеч не са всички раздадени бонуси, коментира лидерът на БСП Сергей Станишев.
„По груби сметки, само за миналата година са 40 млн. лева приблизително. По време на моето управление се радваха бонуси действително на всички хора. Най-големият бонус взеха пенсионерите – около 1 млрд. лева. И тях ли иска да прибере премиерът? Аз бих му препоръчал той и неговото правителство да върнат потрошените 5 млрд. лева от фискалния резерв, да ги възстановят, за да има средства за увеличаване на доходите на българите, които мизерстват. Да върнат държавния дълг на това ниво, което им го оставихме“, заяви Станишев.
Ще има указания на министрите, „за да не се унижаваме по този начин“
Премиерът ще даде указания на министрите какво не трябва да правят, докато влязат в сила новите регламенти за заплащане в държавната администрация, “за да не се унижаваме по този начин да се връщат пари”. Нареждането на премиера бе разтълкувано в последствие от министър Дянков – с промени в Закона за държавния служител ще отпадне възможността чиновниците да получават допълнително заплащане за участие в съвети, комисии, работни или експертни групи. На членовете на политическите кабинети се забранява да получават бонуси дори и да са позволени по закон до влизане в сила на новите регламенти.
Борисов съобщи още, че част от събраните над 600 хил. лева ще отидат за лечение на 18-годишният Йордан Стоев, който е болен от левкемия. Преди изявлението си за медиите премиерът се срещна с близките на Стоев, който набират средства за лечение на момчето в чужбина. Преди ден от НЗОК съобщиха, че ще осигурят 94 520 евро за лечението на младежа, но те са достатъчни само за предварителната подготовка за сложната трансплантация. Министерство на здравеопазването може да даде списък с деца, които имат нужда от лечение, но средствата не достигат, каза още премиера.
От Доган, Първанов и Станишев може да съберете между 7 и 16 млн. лв.
Борисов се обърна към близките на Йордан Стоев с думите: “От тука – при Доган. Милионите от хонорарите, при Първанов от неговите съветници, които с толкова пари са били. Защото има там и друг – Чавдар Георгиев, и той е със стотици хиляди и други. При Станишев – за други деца, болни. Ще ви кажа горе-долу какви пари може да съберете, ако сте активни – не по-малко от 7 – 8 милиона. Те са много повече, но ако тези политически партии постъпят както партия ГЕРБ, поне 7 – 8 милиона, а ние ще ви помогнем, защото сме ги извадили от 2005 година”, каза премиерът.
В изявлението му пред журналистите няколко часа по-късно Борисов каза, че ако се съберат бонусите, раздадени по време на предишното правителство, сумата ще достигне “10-15-16 милиона лева”. Вътрешното министерство е имало кабинет от 30 души, сега са 5, каза премиерът. “На 25 чантаджии, както вие ги наричате, с години са плащани заплати и бонуси”, каза премиерът.
Борисов заяви, че ако предишните управляващи искат да са толкова морални, колкото настоящото правителство, “да бъдат любезни да си преведат парите и да кажат за кои деца ще отидат”.
Източник: Mediapool
- Служители на ДАНС заплашвали членове на НД „Екогласност“
На 7 март т.г. Пламен Димитров от НД „Екогласност” е бил извикан на разпит при полицейски инспектор Калин Маринчев, който му задал четири въпроса, изпратени от Врачанска окръжна прокуратура. Те били свързани с Обществено обсъждане на Националното хранилище за радиоактивни отпадъци, състояло се на 29 март 2012 г. в големия салон на Дома на енергетика в гр. Козлодуй.
В отговорите си Пламен Димитров засегнал документален аудиозапис, направен по нареждане на изпълнителния директор на ДП „РАО” Делян Петров, скрит и представен след искане по ЗДОИ във фалшифициран вариант на хартиен носител. Важността на този аудиозапис се състои в записаните заплахи, отправени от трибуната от водещия срещу НД „Екогласност” и неговите представители на обсъждането. Което е скандално като изявление на висш държавен служител в страна – членка на НАТО и ЕС, управлявана от демократична партия, насочено срещу демократичните промени и конституционния строй. Наличието на аудиозаписа за втори път е било потвърдено от изпълнителния директор на ДП „РАО” в неговия софийски кабинет, пред свидетелите Георги Котев, ядрен физик и експерт на НД „Екогласност”, инж. Петър Пенчев и Пламен Димитров.
Тези отправени заплахи са според Пламен Димитров сигнал за пряка разправа. На излизане от залата Димитров е бил разделен от инж. Пенчев – по думите на Димитров „професионално и много добре изпълнено” – от лице от силовите служби, което не се легитимирано. Пламен Димитров е бил заплашен с физическа разправа за „ликвидиране”. По същото време инж. Пенчев е бил заплашван от служител на силовите служби с фамилия Цветков, че ще бъде предаден от ДАНС на съда. Цветков заявил, че без негова заповед никой не действа.
В началото и края на дознанието Пламен Димитров акцентирал, че той и инж. Петър Пенчев са присъствали като длъжности лица, представляващи НД „Екогласност” и заинтересованата общественост – съгласно българското законодателство и Орхуската конвенция*, което е видно от писмената им регистрация за общественото обсъждане и личното им представяне по микрофона в Дома на енергетика в Козлодуй.
–––––––––––––––––––* Конвенция за достъп до информация, участие на обществеността в процеса на взимане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда. Тази конвенция е приета в Орхус, Дания, на 25.06.1998 г. и влиза в сила за България от 16.03.2004 г. (Целият текст на конвенцията може да се прочете тук.)
.
Из Орхуската конвенция:
Член 1-ви гласи: „За да допринесе за защита на правото на всеки човек от настоящите и бъдещите поколения да живее в околна среда, благоприятна за неговото здраве и благосъстояние, всяка Страна гарантира правата на достъп до информация, участие на обществеността при вземането на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда, в съответствие с разпоредбите на тази Конвенция“.
Член 2-ри, ал. 3, точки а и b гласят:
“Информация за околната среда” означава всяка информация в писмена, визуална, звукова, електронна или друга материална форма относно:
(а) състоянието на елементите на околната среда, каквито са въздухът и атмосферата, водите, почвите, земите, ландшафтът и природните местообитания, биологичното разнообразие и неговите компоненти, включително генетично модифицираните организми, и взаимодействието между тези елементи;
(b) факторите, като например вещества, енергия, шум и радиация, и дейностите или мерките, включително и административните мерки, екологичните споразумения, политики, законодателство, планове и програми, които оказват или биха могли да окажат въздействие върху елементите на околната среда, посочени в точка (а) по-горе, и анализ на разходите и ползите и други икономически анализи и допускания, използвани при вземането на решения, отнасящи се до околната среда.
Член 2-ри, т. 5 гласи:
“Засегната общественост” означава обществеността, която е засегната или може да бъде засегната от вземането на решения за околната среда или има интерес в този процес; за целите на това определение ще се счита, че неправителствените организации, работещи за опазване на околната среда и отговарящи на всички изисквания на националното право, имат интерес.”
Еврочикаго
- Аз съм просто жена
Всяка жена е красива и по своему уникална и неповторима.
Не го забравяйте, оценете го!
Чуйте това:
Мъжът отишъл при Бог и се оплакал от своята скука.
Всевишният се замислил: „От какво да направя Жена, като целия материал отиде за мъжа?“.
Но не можел да откаже на горещата мъжка молба и след мъчителен размисъл Бог сътворил Жената от реброто на мъжа, но добавил и смесил: очарователните цветове на изгрева, няколко ярки слънчеви лъчи, замислената тъга на луната, красотата на лебеда, игривостта на котката, грациозността на сърната, ласкавата топлина на кожата, притегателната сила на магнита и слепил здраво съставките.
Всичко това Му се видяло много сладникаво и затова решил да добави: хладното сияние на звездите, непостоянството на вятъра, сълзите на облаците, хитростта на лисицата, досадността на мухата, жилото на осата, отровата на змията, ревността на тигрицата, алчността на акулата, кръвожадността на пиявицата…
Вдъхнал живот на всичко това и в резултат се появила Жената.
Бог подарил творението си на мъжа и му казал:
– Пази я такава, каквато се е получила, и не се опитвай да я променяш!Аз съм тази жена!
Понякога съм толкова самотна, подреждам мислите си мълчалива, следвам слънцето нещастна.
Понякога съм толкова наивна, таниникам си тъжна песен за душата, отлагам чувствата си непосилна в самотата.
Понякога съм докачлива, изпадам в паника безумна, усещам се странно недоверчива.
Понякога съм слънчева, дарявам всички с усмивка сияйна и съм приказлива.
А понякога съм толкова свенлива, затварям се в тъмните пространства и дарявам дистанция, тиха и горделива, а после потъвам в женски тайнства.
Понякога пък съм толкова категорична, налагам странна дълбока промяна, замислям се и бързо решавам сложната дилема.Да, аз съм жена!
Аз съм жена, от ония, които само от извора пият и не понасят измама, трохи не обират, не се греят на пепел, а само на пламък, вярват в звездите – не в техния блясък, а в тях самите.
Аз съм силна, когато се усмихвам, въпреки болката си!
Смела съм… когато преодолявам страха си и помагам на другите да се справят с техния…
Аз съм щастлива… когато виждам цвете и съм благодарна за това благословение!
Аз съм добра… когато собствената ми болка не ме прави сляпа за болките на другите!
Аз съм мъдра… когато знам границите на твоята свобода!
Аз съм истинска… когато признавам, че ако лъжа, лъжа самата себе си!
Жива съм… когато надеждата за утрешния ден има много по-голямо значение от вчерашните ми грешки!Аз съм просто жена…
Аз посрещам всеки Божи ден с любов в сърцето си!
Обичам слънцето, защото стопля костите ми, но и дъжда обичам, защото пречиства духа ми…
Аз обичам светлината, защото ми показва пътя, но и тъмнината обичам, защото ми разкрива звездите…
Приветствам щастието, защото обогатява сърцето ми, но и тъгата понасям с търпение, защото отваря душата ми…
Приемам наградите, защото ми се полагат, но и препятствията посрещам смело, защото са моето предизвикателство…
Ще посрещам всеки ден с любов в сърцето си!
Обичам и ценя всички хора, защото всеки има качества за възхищение, дори и да са скрити.
С любов ще разкъсам изградената около сърцата им преграда от подозрение и омраза, и на нейно място ще построя мостове, за да може ЛЮБОВТА ми да влезе в душите им!Обичам амбициозните, защото могат да ме въодушевяват…
Обичам и неудачниците, защото мога да се уча от тях…
Обичам властващите, защото властта им е дадена от Господа…
Обичам смирените, защото на тях Бог дава благодат…
Обичам богатите, защото са самотни…
Но обичам и бедните, защото са толкова много…
Обичам младите, заради вярата и дързостта, която имат…
Обичам старите, за мъдростта, която споделят…
Обичам красивите, заради тъгата в очите им…
Обичам грозните, заради мира в душите им…
Ще посрещам всеки ден с ЛЮБОВ в сърцето си!Аз съм само жена !
Аз съм жена, създадена като всички останали – да помни и да забравя, да прощава, да се радва, да получава, да обича и да бъде обичана.Да, но аз съм и майка!
Аз съм и Ангелът Божий на Земята!
Имало едно време, едно малко бебенце, което се гласяло да дойде на бял свят. В деня, в който трябвало да се роди, то отишло при Бог и попитало притеснено:
– Господи, аз съм толкова малко и беззащитно. Какво ще правя, как ще живея на Земята? Как ще се справям с всичките трудности там?
Бог се усмихнал и отвърнал:
– Не се притеснявай, детето ми. Аз избрах най-добрия и най-верния сред всички Ангели тук и ще го пратя при теб на Земята. Този Ангел ще те очаква там с огромно вълнение и трепет да се появиш, а след това ще се грижи за теб и ще ти помага във всичко.
А бебето пак попитало:
– Но, Господи, аз не зная езика, който говорят хората на Земята. Как ще разбирам какво ми казват?
– И за това не се тревожи. Твоят Ангел много внимателно и търпеливо ще те научи на техния език. Винаги ще ти говори с обич и нежност, ще те нарича с най-милите и ласкави думи. Всяка вечер ще ти пее приспивни песни. И така ти много лесно и бързо ще научиш всичко…
Въпреки всичките тези уверения обаче, бебето пак не можело да преодолее притеснението и страховете си. И за пореден път попитало:
– Господи, тук всички говорят, че на Земята има много злини. Казват, че и хората там били лоши. А аз съм само едно мъничко бебе, как ще се справя с тях, как ще оцелея там?
– И за това съм помислил, детето ми… – отвърнал Бог. – Твоят ангел през цялото време ще се грижи за теб и ще те пази от всякакви опасности. Ще те закриля и брани дори с цената на собствения си живот. Така че не се тревожи и за това…
В този момент се чул някакъв шум. Притихнали, заслушали се и разбрали, че това са гласове от Земята. Което значело, че е време вече бебето да тръгва. Усещайки това, в последния миг бебето попитало:
– Господи, но ти не ми каза, как се казва моят ангел на Земята. Аз как ще го позная?
Бог се засмял и тихо отвърнал:
– Няма значение какво е името. Ти ще наричаш своя ангел… Мамо!А, после ?
Ще ме обичате ли, когато времето остави своя отпечатък по мене и вместо косите красиви от злато по лицето се спуска сивкав сатен?!?
Ще ме обичате ли, когато уморено протягам към вас ръка и вместо парещо лято, докосвате студена есен-жена?!?
Ще ме обичате ли, когато тревогите ясно личат по лицето, оставили своята диря безжално там, където докосвахте нежната плът?
Ще ме обичате ли, когато животът с последни ласки ме обгърне и едничката ми радост – децата към свидната ми младост ме завръщат?!?
Ще ме обичате ли…?“Аз съм просто жена!
Подготви Хриска Перфанова с подбрани материали от интернет
На всички български жени, където и да сме по света, да ни е честит хубавият български празник!!!
- Chicago Hosts 1st Most Beautiful Bulgarian Lady in US Pageant
The Most Beautiful Bulgarian Woman in America Pageant „Miss Bulgarka 2012“ is going to be held in May in Chicago.
The news was reported by EuroChicago.com, the free portal in Bulgarian, ranked number one in America by Google and Yahoo, while the initiative belongs to the Bulgarian Women Club in New York.
The goal is to bring Bulgarian community together, to prove its strong presence in America and to support Bulgarian culture and beauty. The Miss Bulgarka 2012intends to provide personal and professional opportunities for young women to promote their voices in the Bulgarian community. Miss Bulgarka 2012 will present a chance for the Bulgarian women to express their viewpoints, talents, accomplishments and to show their radiant and intelligent beauty to the world, the Club’s official site informs.
To become Miss Bulgarka 2012, a contestant must represent her community or have an active part within Bulgarian Community in the state or town they live in, be between the ages of 21 and 35, be a Bulgarian citizen or having Bulgarian heritage, and have a permanent address in America.
The winner will be crowned with a tiara made in Dubai by local jewelers, studded with Swarovski crystals. She will also receive an automobile as a prize.
The tiara was provided with the help of star Bulgarian actress, Anya Pencheva, who will be a member of the jury. Other Bulgarian beauties such as Ms. Maryland TeenUSA, Stephanie Chervenkov, and Ms. Utah 2009, Laura Chukanov, who claimed fourth position in the Miss USA 2009 pageant, will also be guests of the event.
The „Miss Bulgarka 2012“ pageant and the after party will be held in the Bulgarian-owned Enigma night club in Chicago. Bulgarian TV channel Canal 3 will film the event. Eurochicago is the official media partner.
Ladies interested in receiving more information about becoming a contestant and in submitting applications with an April 2012 deadline can write to: [email protected]
The process will select 20 finalists, who will be invited to participate in the Gala Contest Event to held at the end of May as part of the celebration of 24th of May – the Day of Slavic Script and Culture.
An estimated 100 000 Bulgarians live in Chicago, which makes it the city with the largest Bulgarian population outside Bulgaria.
- ЦИК най-после призна: Нямаме независимост, пари и компетентност
Сабрие Сапунджиева: Отнема ни много време да обучаваме новите колеги в комисията
Автор: Полина Паунова
Централната избирателна комисия не е независим орган, тя изпълнява Изборния кодекс, който пък от своя страна е пълен с неясности.
ЦИК няма собствен бюджет, откъдето веднага се заражда проблем с администрацията към комисията, която няма необходимата компетентност, тъй като наемането й е кампанийно.
От друга страна, старите членове в комисията губят много време да обучават на изборен процес новопостъпилите – излъчени от партии.
Това стана ясно от думите на члена на ЦИК Венцислав Караджов и заместник-председателя на ЦИК Сабрие Сапунджиева през изминалата седмица, на форум „Прозрачност и почтеност в политическия процес”, организиран от Асоциация „Прозрачност без граници”.
“Изборният кодекс ни връзва ръцете. В някои ситуации ЦИК не може да вземе решение, въпреки, че ясно съзнаваме какви трябва да са те. Не забравяйте обаче, че ЦИК е административен орган, тя няма самостоятелност”, обясни Караджов, който е от квотата на БСП в комисията.
“Това обяснява защо ЦИК се държи по този начин, не че на нас ни се иска да се държим по този начин, но така сме принудени”, допълни още специалистът по изборно законодателство.
Не би трябвало един административен орган да има оперативна самостоятелност, смята Караджов, който призова да се изясни веднъж за винаги статутът на Централната избирателна комисия.
Той смята, че е “необходима ревизия на Изборния кодекс”.
“Не е нормално в държава членка на ЕС да има орган с неизяснен административен статут. Не е ясно ЦИК дали е учреждение или е орган някъде си в публичната сфера на нашето право. Имаме ИК, който като специален закон се прилага от ЦИК, но той далеч не урежда всички случаи. ИК не е упоменал, че другите случаи се решават по общото административно право и не е ясно какво се случва с тези казуси”, твърди още експертът.
Финансовата независимост и липсата на компетентност
Според него също един орган, какъвто и да било той, за да бъде независим са необходими два фактора – първият е независимост на съставляващите го хора, а вторият – финансова независимост.
“Финансовата независимост на ЦИК я няма. Когато нямаш самостоятелен бюджет нямаш и администрация, която да подпомага комисията. Когато наемаш администрация на граждански договори тя няма как да изгради капацитет”, обясни Караджов некомпетентността на администрацията.
За протоколите – от онлайн предаване на заседанията до “заспиване от скука”
Неизбежната тема за публикуване на протоколите пък раздели за пореден път членовете на ЦИК на два лагера.
Според Венцислав Караджов в книжата няма нищо интересно.
“Имам съмнения – много хора ще бъдат разочаровани, защото ще заспят преди да прочетат протокола. Защото протоколите се твърде безсмислени и скучни, когато се отнасят до едно решение”, заяви Караджов.
По думите на Сабрие Сапунджиева обаче протоколите не само трябва да бъдат огласени, а и заседанията на ЦИК е задължително да се излъчват онлайн.
Тъй като няма по прозрачен процес от изборите, вземането на решения за вота трябва да бъде прозрачно. “Ако предаваме онлайн нашите заседания мисля, че няма да има следваща коалиция “За Зеленогорски”, която на практика беше против него”, заяви Сапунджиева.
И други неуредици
Според нея също политическите партии се стремят да произвеждат изборното законодателство в 12 без 5. “В това число и изработването на ИК. Ние бяхме назначени като членове на ЦИК и законът се променяше ( б.а КС отмени редица текстове от ИК)”, допълни тя,
“Три дни след насрочването на изборите, трябваше да приемем изборните книжа. Кажете ми как да го направим като нямаме ясни изборни правила. Ние не можем да изпълним закона”, обясни Сапунджиева.
Според нея изборите “2 в 1” са проведени при изцяло ново законодателство, което на практика е усложнило изборния процес.
“Голяма част от времето обяснявахме на младите колеги да обясняваме за какво става въпрос”, заяви още дългогодишният член на ЦИК.
Сапунджиева маркира и проблема с членовете на Секционните избирателни комисии (СИК). “Законодателството позволява до последния момент в изборния ден членовете на СИК да се сменят. Имаше места, на които не знаехме дали ще започнат изборите”, допълни Сапунджиева.
По думите й в комисията не знаели какво ще се случи с бюлетините – дали ще се отпечатат така, както са решили, защото тази дейност е пренасочена към областните управители.
“Законодателството е така направено, че не само ЦИК отговаря за изборите – как да контролираме Министерския съвет или областните управители”, попита Сапунджиева.
Страх у представителите на ГЕРБ в ЦИК да назоват проблемите
През януари работната група в ЦИК трябваше да изготви предложения за вида на становището, с което комисията трябва да обобщи изводите си от проведения през октомври вот.
До 30 януари беше срокът, в който петтимата специалисти по изборно законодателство трябва да представят на останалите си колеги в Централната избирателна комисия предложение за формата, под която да бъде изготвено становището.
Председателя на ЦИК Красимира Медарова, говорителят на ЦИК Ралица Негенцова и колегите им Румяна Сидерова, Венцислав Караджов и Мария Мусурлиева, трябваше да изготвят “структура на доклада” .
След изборите председателят на ЦИК Красимира Медарова пое ангажимент за изготвяне на “препоръки” на база отчетените грешки. Междувременно волята за подобен документ изчезна, за да се претвори до “правила за работа”.
До момента ЦИК няма публична позиция или официален документ, представящ проблемите пред прилагането на изборното законодателство. На страницата няма обявени правила за работа, не е ясно дали ЦИК са си изяснили най-сетне каква да е структурата на доклада и за кого той да е предназначен.
Ясно е обаче едно – представителите на ГЕРБ в комисията не смеят да изразят мнение за нормативния акт и какво следва да се промени в него, за да не дразнят защото председателя на правната комисия Искра Фидосова, която многократно е заявявала, че Изборният кодекс е много добър и не се нуждае от сериозни корекции. Страхът им блокира възможността комисията да заеме ясна позиция за проблемите, които законодателят следва да отстрани в Изборния кодекс.
Поведение на ЦИК доказва, че комисията не е независим и професионален орган, способен да защити обществения интерес и да изгради доверие в изборния процес.
Корпорацията ЦИК – изградена на основата на политически, служебни и бизнес зависимости, представлява обикновен придатък на парламентарното мнозинство и неговата воля.
Чуйте изказванията на Гроздан Караджов и Сабрие Сапунджиева от ЦИК
и коментари на Ваня Нушева, Даниел Смилов, Георги Милков и Антоанета Цонева
- Петкилометров протест в Ню Йорк
Всеки участник размахваше розов формуляр, каквито са известията за уволнeние в страната
Около 5000 души, по данни на организаторите, образуваха 5-километрова човешка верига в южен Манхатън, за да протестират срещу безработицата, която засяга 14 милиона души в САЩ.
„Това е най-дългата верига от безработни в света“, заяви една от организаторките Яна Ландаун.
Веригата се проточи по „Бродуей“ от „Уолстрийт“ до „Юниън скуеър“.
Всеки участник размахваше розов формуляр, каквито в САЩ са известията за уволнение.
Демонстрацията продължи 14 минути – като символ на 14-те милиона безработни в страната.
„Искаме безработицата да е тема в политическите дебати“ до президентските избори през ноември, обясни Яна Ландаун.
Безработицата в САЩ е в спад и е на равнище 8,3 процента през януари т.г., посочва АФП.
„Алчни банкери, шефове с гигантски заплати, анемичен икономически растеж, постоянно висока безработица – това са само част от причините, изкарали хората по улиците и подкопали устойчивостта на капитализма.Системата изглежда вече не дава резултати. Съществува разбираема причина за спада на доверието в капитализма – растящото неравенство“, писа преди два месеца в. „Файнeншъл таймс“.
Източник: Vesti.bg
- „Българка на годината ‘2011” e Петя Цанева
Церемония по повод удостояване с отличието на ДАБЧ „Българка на годината ‘2011” на името на Св. Злата Мъгленска
Днес, 7 март 2012 г., от 11.30 ч. в Националната библиотека „Св.Св. Кирил и Методий” се състоя тържествена церемония по повод удостояване с отличието „Българка на годината ‘2011” на името на Света Злата Мъгленска. Призът на Държавната агенция за българите в чужбина се връчва за трета поредна година. С него се отдава почит на наши сънароднички в чужбина за съществен принос в опазването на националната идентичност сред българските общности, за значими културни и благотворителни инициативи, посветени на България.
Церемонията беше открита с изпълнение на хора на НБКМ и кратко слово на проф. Боряна Христова, директор на Националната библиотека и председател на комисията.
Топли думи на признателност към всички номинирани отправи г-жа Маргарита Попова, вицепрезидент на Република България. В своето приветствие тя подчерта: „България ще я има, защото я обичаме, защото работим за нея, защото сме жени. Защото сме българки, защото знаем как да даваме живот, как да го пазим и как да го правим достоен и ценен“.
Председателят на Държавната агенция за българите в чужбина г-н Росен Иванов поздрави номинираните българки и им изказа благодарност за тяхното възрожденско дело и мисия, която те изпълняват с гордост.
Госпожа Маргарита Попова връчи наградата „Българка на годината“ за 2011 г. на г-жа Петя Цанева* – основател на първото българско неделно училище „Св. Иван Рилски“ в Мадрид. По-късно тя основава още шест филиала на училището в други градове на Испания. Инициира и организира множество форуми, посветени на съхраняването на българската духовност, традиции и фолклор, както и на благотворителни кампании за деца, лишени от родителски грижи.
За активна дългогодишна професионална и обществена дейност бяха отличени със специални грамоти и плакети г-жа Снежана Симеонова, директор на гимназия „Св. Св. Кирил и Методий“ в Димитровград, Сърбия и г-жа Мария Пинти – директор на Городненското училище в Болградски район, Одеска област, депутат в Болградския районен съвет, Украйна. Отличията бяха връчени от вицепрезидента на Република България.
Поздравление към нашите сънароднички като пазителки на българското и духовната идентичност отправи г-жа Даниела Петрова, председател на Комисията по културата, гражданското общество и медиите в Народното събрание.
Г-жа Снежана Йовева специално поздрави отличените българки и поднесе цветя от името на заместник-министър председателя и министър на финансите на Република България г-н Симеон Дянков.
Домакините от Националната библиотека и от БНР също бяха предвидили награди за изявените българки.
На тържествената церемония присъстваха представители от посолствата на Испания, Украйна и Сърбия, от Министерството на външните работи, СУ „Св. Климент Охридски”, неправителствения сектор и други институции.
Източник: аba.government.bg
–––––––––––––––––––
* Г-жа Петя Димитрова Цанева е основател и председател на асоциация на българи в Испания „Балкан“; основател и директор на Първо българско неделно училище „Св. Иван Рилски“ към Посолството на Република България в Мадрид, Кралство Испания; член на Управителния съвет на Асоциацията на българскитеучилища в чужбина (АБУЧ).
През 2010 г. г-жа Цанева създава Първа българска неделна гимназия „Йордан Йовков“ в Мадрид.
През всичките 9 години, в които работи в Мадрид, тя полага неимоверни усилия за институционално уреждане на въпроса с материалната база на българските училища в Испания. С помощта на Генералното консулство във Валенcия и посолството в Мадрид са сключени споразумения за ползване на класни стаи в испански училища в съответните области. Полага усилия тези споразумения да прераснат в двустранен договор между българското и испанско министерства на образованието в полза и на
останалите български училища в Испания.
Днес към асоциацията на българи в Испания „Балкан“, чийто председател е г-жа Цанева, функционират 8 български училища с общ брой 420 ученика.Още по темата https://www.eurochicago.com/2011/10/treto-izdanie-na-godishnata-nagrada-ve-balgarka-na-godinatave-na-dabtch/
- ЦИК ще публикува протоколите от заседанията си, но занапред
Скрийншот от сайта на Централната избирателна комисия, направен на 26 февруари Централната избирателна комисия (ЦИК) е взела решение протоколите от заседанията й да бъдат публикувани на сайта на комисията. Това обяви днес шефът на комисията Красимира Медарова в интервю за БНР.
Липсата на информация за дебатите в комисията по важни за изборния процес въпроси беше една от най-сериозните критики срещу комисията при подготовката и провеждането на последния вот миналата есен.
Казусът попадна и в критичния доклад на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ) за проблемите при гласуването в България. Една от препоръките там гласи, че решенията на избирателните комисии по жалби и обжалване трябва „да са напълно прозрачни и отворени за заинтересуваните страни и обществеността“.
Решението за оповестяване на протоколите е взето на 13 февруари и огласено в медиите, каза днес Красимира Медарова. Проверка в сайта на ЦИК обаче показва, че решението все още не е достъпно там.
След поредица от въпроси Медарова уточни, че действието на решение е бъдещо, т.е. ще са видими протоколите за решенията, които комисията е взела след 13 февруари 2012 г., но няма да бъдат огласени дискусиите по решенията преди и по време на президентските и местните избори миналата година.
В отговор на критиките на неправителствени организации Медарова пое ангажимент ЦИК да преустанови практиката да дели решенията на протоколни и непротоколни и да публикува всички документи.
–––––––––––––––––––––––
* В интервюто за предаването „Неделя 150“ шефът на ЦИК отказа да коментира медийните публикации, че фирма, в която работи съпругът й Николай Медаров, е спечелила обществената поръчка за изграждане на софтуер на Агенцията по вписванията, както и че Медаров е изработил предизборното лого на управляващата партия ГЕРБ (от квотата на която Медарова стана председател на ЦИК – бел.ред). На настойчивите въпроси и по двете теми Красимира Медарова отговори неколкократно с думите, че не разполага с такава информация.
Източник: в. „Дневник“
- Надо спасать иконостас Болградского собора в Бессарабии
Сгоревший купол храма может стать причиной разрушения иконостаса, являющегося художественным шедевром. Об этом начинают говорить специалисты.
Иван Шишман Уже более месяца прошло после пожара в Болградском соборе. Сбор средств на восстановление святыни Бессарабии идет успешно. Жертвуют обычные граждане, бизнесмены, а также выделяются деньги по официальной линии – из бюджетов Украины и Болгарии.
Однако тема собора вновь становится актуальной. Дело в том, что сгоревший купол храма может стать причиной разрушения иконостаса, являющегося художественным шедевром. Об этом начинают говорить специалисты.
По словам известного на весь мир художника-иконописца Ивана Шишмана, иконостас Болградского собора покрыт сусальным золотом по специальной технологии с использованием так называемого рыбьего клея. Под открытым небом клей, на котором держится сусальное золото, начинает впитывать влагу и разбухать.
«Если своевременно не изолировать иконостас от прямого воздействия внешней среды, то он погибнет, – говорит Иван Шишман, – необходимо предпринять срочные меры, иначе последствия будут необратимыми».
Сейчас иконостас беззащитен от дождя и снегопада. Кто должен заняться его спасением – вопрос открытый.
Виталий Куртев,
Оdessitua.com
- Шокова терапия за училище
„Повечето училища в Ню Орлиънс са руини, както и домовете на децата, които ги посещаваха. Това е трагедия. Това също е нова възможност.“
Годината е 2005-а. Ураганът Катрина току-що е връхлетял американския щат Луизиана. Ню Орлиънс е под вода.
Трагедията за едни обаче е възможност за други, както забелязва Нобеловият лауреат по икономика Милтън Фридман. Другите са частните предприемачи, които пристигат в града, съзирайки златния шанс да участват в неговото възстановяване.
По онова време Фридман е на 93, но все още има сили да експериментира. Идеята му е следната: вместо отпускането на милиарди долари за обновяване на училищната система в опустошения щат, правителството да даде на семействата ваучери, които да използват в частни институции.
„В остър контраст с ледниковата скорост, с която бяха поправяни дигите и електрическата мрежа – пише канадската разследваща журналистка Наоми Клайн в книгата си „Шоковата доктрина – възходът на капитализма на бедствията” (2007) – аукционирането на училищата се случва с военна скорост и прецизност.”
След 19 месеца обществената образователна система е напълно приватизирана, но междувременно Фридман умира и не може да се порадва на осъществената си идея.
Което си има и добрите страни, защото поводи за радост липсват.
Оказва се, че за година и половина много ученици отпадат поради бедност, тъй като ваучерите не могат да покрият таксите им за образование. Обществени училища обаче няма, т.е. децата са лишени от възможност дори за мизерно обучение в гетата, което води до още по-сериозна сегрегация.
Всъщност идеята на Фридман за образователните ваучери датира още от 1955 г., а прилагането й в повечето случаи не постига шумно анонсирания на теория успех.
За пръв път той има шанса да изпита своята доктрина в реална икономика след преврата на ген. Аугусто Пиночет в Чили.
През 1975 г. Фридман отива в Сантяго и апелира за „шокова терапия” – тотална приватизация и драстично орязване на държавните разходи, включително в образователната система.
Пиночет приема съветите, но през 1982 г. чилийската икономика се срива. Дългът нараства експлозивно, стига се до хиперинфлация, безработицата надхвърля 30%, а половината от чилийците не могат да си позволяват да посещават училище.
Всичко това принуждава Пиночет да направи радикална корекция на поетия курс, като национализира голяма част от финансовите къщи, които са изкупували активите на държавата с пари от кредити, генерирайки дълг в размер на 14 млрд. долара. Така десет години след шоковата терапия настъпва период на стабилен растеж, но цената, която междувременно плащат големи слоеве от населението, е повече от драматична: до 1988 г., когато икономиката се стабилизира, 45% от чилийците попадат под прага на бедността и са почти неграмотни. Същият ефект се наблюдава в Аржентина, Боливия, Уругвай и други латиноамерикански страни, където Чикагската икономическа доктрина на Фридмън успява да експериментира на практика.
Дори в развита икономика, каквато е британската, въведената за кратко от Маргарет Тачър ваучерна система в училищата се проваля с гръм и трясък. Рекламирана като опит за финансово облекчен достъп до по-качествено образование, реформата постига точно обратния ефект. Освен, че допълнителният разход натоварва държавния бюджет, частните институции с традиции не само не намаляват таксите, а издигат допълнителни финансови бариери, за да ограничат наплива на „сноби”. Отнасят го бедните заради тихомълком намалената издръжка на обществените училища, което съвсем естествено предизвиква социално напрежение.
Тачър се отказва от ваучерната система, но не и Фридман. В статията си „Обществените училища: да ги направим частни” (1995 г.) той доразвива идеята си така:
„Ваучерите могат да насърчат бърза приватизация, само ако създадат голямо търсене на частни училища, което да породи реални стимули за предприемачите да навлязат в отрасъла. Това изисква, първо, ваучерът да бъде универсален, на разположение на всички, имащи правото да изпратят децата си в държавните училища. И второ, ваучерът, въпреки че ще е по-малък от това, което правителството харчи за един ученик, да бъде достатъчно голям, за да покрие разходите на частно печелившо училище, предлагащо висококачествено образование.”
Разглеждайки образованието преди всичко като „отрасъл”, който подлежи на пазарна регулация, Фридман очевидно е загрижен много повече за предприемачите, отколкото за потребителите. Той освен това изхожда от предпоставката, че частното е по-добро от общественото, като свежда ролята на държавата единствено до тази на донор.
Предложението му на пръв поглед изглежда изкусително: парите, които държавата е длъжна да отделя за образованието на всяко дете, следват детето без значение какъв тип учебно заведение изберат родителите му. Частните училища и детски градини получават единния разходен стандарт за ученик и автоматично намаляват таксите. Това съответно води до по-голям избор, а всяко състезание, както знаем, повишава качеството.
Така е на теория, но на практика се получава същото, както в Ню Орлиънс, Чили и Великобритания.
През 2008 г. например Естония се отказва от системата на финансиране по единни стандарти, защото тя убива малките училища в селските райони (Боян Захариев, сп. Foreign Policy, 2011 г.). Навсякъде, където са правени опити за чисто финансова реформа на образованието под една или друга версия на мотото “парите следват ученика” – пише Захариев, който е експерт по публични политики, съществуващите дисбаланси във финансирането не са били коригирани, а в някои случаи дори са били усилени. От това страдат преди всичко училищата в малките градове и селата.
Дори емблематичният пример за успешно прилагане на идеи, близки до ваучерната система – Швеция, дава дефекти: след първоначалния ентусиазъм се забелязва сериозен спад в резултатите на учениците по четене и математика в сравнителни международни изследвания.
Адептите на Милтъновата доктрина обаче са като адвентистите от седмия ден – те вярват неотклонно на теорията за Второто пришествие, въпреки че практиката ги оборва. В сайтовете на българските неолиберални тинк танкове ще срещнете десетки позовавания именно на шведския модел, само че без споменаване на дефектите.
„През 1993 г. Швеция въвежда ваучерите в образованието. Ученикът получава определена сума, с която избира училище – сред общинските и частните – пише да речем в сайта на Института за пазарна икономика. Там се твърди още, че десет години след реформата броят на децата, избрали частните училища, се увеличава с 400%, като качеството на образованието в общинските училища също нараства значително поради конкуренцията в страната.
Освен, че успехът е силно преувеличен, тук не е предложено и обяснение защо повишеното качество в по-евтиното общинско училище не води и до увеличаване на неговото търсене. Старателно се избягва и примерът с друга скандинавска страна – Финландия, където учениците излязоха няколко поредни години на първо място в тестовете на PISA, въпреки че там няма нито едно частно училище.
Поклонниците на „единните стандарти” пропускат още нещо:
Първо, срещу отпускането на еднаква сума за годишната издръжка на дете, всяка държава предявява ясни претенции към т.нар. частници. В Швейцария такова е регламентираното участие на общините в управлението на училищата, а в Дания таксата не може да превишава държавния ваучер.
Второ, и по същество най-важното – искреното намерение за промяна в качеството се оглежда в отделения за образование процент от брутния вътрешен продукт. В България той е 3.4% на фона на около 5% средно за Европа. В Дания този процент е 7,2%, а във Финландия, Норвегия и Швеция – страните с най-добри образователни постижения – 6.1%.
Тези показатели не са скучна статистика. Те говорят за отношение към образованието.
Това отношение не зависи от логиката на пазара, защото в него има преди всичко история и етос, традиции и морал, „бит и душевност”. Пряко свързано е с мястото, което заема образованието в ценностната система на едно общество.
Фактът, че у нас то се пада някъде доста назад, не се нуждае от друго доказателство, освен мизерните 3.4% от БВП. И доколкото изглежда твърде съмнително, че процентът, особено по време на криза, ще бъде рязко увеличен, прокараната в новия училищен законопроект идея за държавно финансиране на частните училища и детски градини буди меко казано недоумение.
Ако средният стандарт за издръжката на един ученик е 1200 лева на година, това ще натовари допълнително бюджета с около десет милиона. В същото време нищо не гарантира, че частните училища ще станат по-достъпни, като намалят таксите (засега има само голи обещания в тази посока).
Десетте милиона обаче все трябва да бъдат взети отнякъде и най-логично е това да стане за сметка на обществените училища.
„Лишени от достатъчно деца и средства, нови и нови училища ще се закриват или по-вероятно ще се дават на частниците на безценица. Това са процеси, които родната бюрокрация не е в състояние да управлява”, писа публицистът Валери Найденов, забелязвайки още, че „училищната приватизация ще предизвика радикални социални промени, защото децата на по-заможните българи изобщо няма да имат контакти с обикновените деца.”
Прогнозата може да изглежда попресилена, но пък реверансът към частните образователни институции чрез пряко копиране на Фридмановите теории е повече от очевиден. И сега неравнопоставеността между децата в големите и по-малките градове се забелязва в плачевните резултати от годишните матури, та какво остава, когато бедните училища станат още по-бедни…
Пробутването на аргумента, че родителите на частните ученици също плащат данъци, е отблъскваща демагогия, защото по тази логика и хората, които карат частните си автомобили, вместо да ползват обществения транспорт, трябва да бъдат компенсирани от държавата. Такава компенсация се дължи и на онези, които си наемат охранителна фирма, тъй като не изпитват кой знае какво доверие към МВР.
Проблем има и около обстоятелството, че срещу държавната подкрепа частните училища не поемат никакви конкретни ангажименти. Твърдението, че те предлагат по-добро образование изобщо не е достатъчно, камо ли вярно (познавам момче, което в девети клас още срича, но срещу басноловната такса, която плаща неговият баща, завършването на средното му образование е гарантирано), а обещанието, че ще ревизират таксите, не звучи достоверно.
Но докато нищо не предвижда сигурен наплив към „елитните” училища, то разслоението на образованието според материалното благосъстояние е на път да продължи под пълна пара. При това с любезното съдействие на държавата, която в случая не просто саботира най-нуждаещите се, а налива обществен ресурс в ямата на несправедливостта.
Дали става дума за добре планирано социално инженерство е спорно. Факт е обаче, че вместо да спасява закъсалите публични училища, днес държавата е загрижена за съдбините на частните предприемачи в „отрасъла”. И не толкова, защото лобира за тях, а вероятно опитвайки да се разтовари от функцията си на основен доставчик на услугата „знание”, прехвърляйки я на чужд гръб. Ефектът обаче е еднакъв – пак го отнасят социално слабите…
Забелязвайки, че „шоковата терапия” много често означава тъкмо терапия за богатите и шок за бедните, Наоми Клайн, която цитирах в началото, казва нещо важно:
„Навсякъде, където радикалният капитализъм, проповядван от Фридман, е имал шанса да бъде приложен на практика, се получава драстичен разнобой по имуществен ценз. Никъде това не се осъществява толкова брутално и с такива фатални последици, както в образованието, и с риск да прозвучи сиромахомилски и дори невъзпитано, ще обобщя с една култова реплика от комедията „История на света” на Мел Брукс: „Бедните да го духат!”
С риск да прозвучи сиромахомилски и дори невъзпитано, аз също ще цитирам цитираното от Наоми. Нещо повече: в случай че идеята за държавно финансиране на частните училища се осъществи, ще напиша „Бедните да го духат!” на голям плакат, ще го забия пред Народното събрание, а после на бегом ще изтичам да изтегля банков кредит, за да изпратя децата си да учат далеч оттук. Далеч, колкото се може по-далеч.
Преди това обаче ще поискам държавата да ми плати ваучер, с който да си погасявам кредита. Много моля – и аз съм данъкоплатец.
Любослава Русева,
сп. „Тема”
- Руски сълзи
550 рубли или допълнителен почивен ден – това е само малка част от средствата, с които са били купени гласове за Путин. Тази информация обаче не променя нищо. Путин плаче от вълнение, а противниците му плачат от гняв.
Малко след като бе обявена изборната победа на Путин, хиляди руснаци излязоха на протест. Най-голямата демонстрация се състоя в Москва, като според данни на полицията в нея са участвали 14 000 души, според опозицията обаче броят им е бил 20 000.
„Русия без Путин“ скандираха демонстрантите. „Изборите са нечестни. Настояваме за нови“, крещяха те, убедени във фалшифицирането на изборните резултати. И не без право: от Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ) обявиха, че в една трета от проверените избирателни секции са установени нередности. Руската наблюдателна организация „Голос“ също регистрира хиляди нарушения на избирателното право и получи 14 000 оплаквания. Така например в Смоленск наблюдател е забелязал как са предлагали 550 рубли на тези, които гласуват за Путин. В Белгород, близо до украинската граница, са обещавали по един допълнителен почивен ден. В една избирателна секция в Ростов на Дон пък вместо химикалки са били раздадени моливи.
Силово овладяване на протеста По изпитания стар шаблон
По време на протеста в Москва непрекъснато се чуваха възгласи: „Путин е крадец! Путин в затвора!“. И всички се присмиваха на сълзите, които старият нов президент пророни в неделя вечер на „Манежния площад“. „Путин трябва да плаче за поразиите, които направи през последните години“, крещеше един от ораторите.
За да потушат протестите, специалните части на вътрешното министерство пристъпиха накрая към действие по изпитания брутален шаблон. Оборудвани с каски и палки те заобиколиха демонстраните. Подобни сцени се разиграха не само в Москва, но и в Санкт Петербург, като общият брой на арестуваните в двата града бе 550. Междувременно над 250 от тях тази сутрин излязоха от затвора. Сред тях бе и известният блогър Алексей Навални, който в опозицинните кръгове бива спряган за възможен бъдещ президентски кандидат.
Въпреки протестите и регистрираните нарушения, избирателната комисия обяви Владимир Путин за победител – според временните резултати той печели изборите с общо 63,6% от гласовете. На второ място се нарежда Генадий Зюганов със 17,18, а на трето е милиардерът Прохоров със 7,98%. Окончателните резултати ще станат известни идните дни. Малко вероятно е обаче Путин да подобри личния си рекорд от 2004 година, когато спечели изборите със завидните 71,3%. През 2000-та година пък победи едва с 52,9%.
Просълзеният победител Китай приветства Путин за „образцовия“ избор
Една страна е особено щастлива от изборните резултати в Русия. От Китай Путин получи приветствия за „изрядния“ избор. Китайският външен министър съобщи, че държавният и партиен ръковдител Ху Дзинтао лично изпратил на Путин своите благопожелания, подчертавайки, че Китай искал да укрепва партньорството с Русия. От други части на света обаче идват резервирани реакции. Така например координаторът на германско-руското сътрудничество Андреас Шокенхоф се съмнява във волята на Путин за реформи. Пред вестник „Рур Нахрихтен“ той казва: „Президентът Путин иска да бетонира съществуващия ред. Такова статукво обаче означава стагнация, а не стабилност.“
Х. Краузе, Б. Емануилов,
Дойче Веле
- За българите в Бразилия и Бесарабия
Поздравление към българите в Сао-Пауло, Бразилия, във връзка с инициативата им да подкрепят възраждането на Свято-Преображенския събор в Болград, Бесарабия, и по случай Националния празник на България 3 март. (2012 г.)