Авторски
- Как комунизмът си остана
Западът прояви огромно лекомислие, смятайки, че политическият плурализъм и пазарната икономика са достатъчни, за да изтикат комунистическите елити от властта. Колко фатална е тази заблуда си личи в Югоизточна Европа, пише Дойче Веле *
В анализ на Карл-Петер Шварц за „Франкфуртур алгемайне цайтунг“ се отбелязва, че в много от посткомунистическите държави в Източна Европа на власт все още са старите елити, а престъпленията от времето на комунизма са останали ненаказани. Авторът дава за пример съдбата на румънската журналистка Ондине Гергут, отличена от американското посолство в Букурещ за нейните разследвания, свързани с политическата корупция и пипалата на комунистическите тайни служби. В родината си Румъния обаче тя бе осъдена на първа инстанция да плати глоба от 300 000 евро, защото статиите й били опетнили имиджа на един бивш прокурор, изправен пред съда за корупция. При положение, че средната заплата в Румъния възлиза на около 400 евро подобна присъда е сравнима с принудителна работа до живот.
В края на миналата седмица консервативният опозиционен лидер и бивш премиер на Словения Янез Янша влезе в затвора, за да излежи наказание от две години. Съдиите го обявиха за виновен по обвинение в корупция, но присъдата беше издадена след процес, в който правата на обвиняемия не бяха зачетени, а доказателствата, които го оневиняват, не бяха допуснати за разглеждане. Впоследствие Янша заяви, че отношението към него е било по-честно дори по времето на зрелищния процес, организиран от комунистическа Югославия през 1988 година. След три седмици в Словения предстоят парламентарни избори, а на Янша като водещ кандидат ще му се наложи да следи кампанията от затвора.
Европейската платформа „Памет и съвест“ координира дейността на институти и организации, които се занимават с историята на тоталитарните режими. Равносметката, която тази платформа прави 25 години след 1989-та, е крайно отрезвяваща: в Централна, Източна и Югоизточна Европа наследството на комунизма така и не е било успешно преодоляно – престъпленията от онова време почти не се преследват, а и в никоя от държавите не е установена солиден правов ред. В идеологически план комунизмът е абдикирал, но „новата класа“ е запазила старата си власт.
Миналото остава погребано
Лустрация в България не беше извършена, а другаде тя даде добри резултати. Снимка: БГНЕС През 1957 Милован Джилас я дефинира като „експлоататорска класа на собствеността“ – състояща се от представители на комунистическата партия, достигнали до властта. Прикрита под нов политически етикет същата тази класа продължава яростно да брани интересите си. В Русия, например, на мястото на съветската диктатура се установи „плебисцитната“ диктатура на един президент, който гарантира своята политика на агресия и дестабилизация на съседни държави с помощта на антизападна и националистическа реторика. В Източна и Югоизточна Европа пък е създадена демократична фасада, зад която господства картелът на посткомунистическите олигарси, завзели държавите, партиите и медиите.
В началото на 90-те години на миналия век прогнозите за демократично развитие на държавите от Централна, Източна и Югоизточна Европа бяха оценявани доста оптимистично. Смяташе се, че плуралистичната система на взаимен контрол ще попречи на установяването на нови монополи във властта; че пазарните реформи и интеграцията в НАТО и ЕС ще умножат благосъстоянието и ще внесат трайна стабилност в обществото; че правовата държава ще успее да надвие политическата корупция и организираната престъпност.
Заблуда беше също да се очаква, че усвояваният в продължение на десетилетия маниер на премълчаване и превиване пред по-силния ще отстъпи място на активен граждански ангажимент, и че медиите критично ще придружават обновителните процеси в обществото, обръщайки внимание върху обществените недостатъци.
Имаше очаквания за ново, мирно установяване на отношенията между Изтока и Запада. Осланяйки се на тези очаквания и игнорирайки негативните развития в региона, американците и НАТО ограничиха ангажиментите си към Европа, което беше равнозначно на покана към Путин да си възвърне изгубените сфери на влияние.
България сред държавите с най-влошено развитие
А междувременно олигарсите в посткомунистическите държави установиха, че Европейският съюз далеч не е толкова страшен, колкото се прави. Докато в балтийските републики, а и в Полша, Чехия, Словакия и Унгария все пак се стигна до относително обновяване на елитите, в Румъния, България, Словения и Хърватия те останаха почти необезпокоявани в политиката, икономиката, правосъдието, както и в образованието и медиите.
В най-новия индекс за развитието на демокрацията и пазарната икономика на страните в преход, фондация „Бертелсман“ установява влошаване в 12 от 17-те посткомунистически държави в Централна, Източна и Югоизточна Европа. Най-сериозното влошаване се забелязва в България, Румъния и Унгария. Напредък има единствено в балтийските републики и в Полша.
Неслучайно държавите, които се представят най-добре, са се разграничили в най-голяма степен от миналото си. Често пъти критикуваната от Запада лустрация, която изключва бившите партийни функционери от ръководни позиции в обществения сектор, междувременно доказва плюсовете си. Тя обаче не успя да постигне своите цели в правосъдието, което съответно го направи по-податливо спрямо политическо влияние и корупция. В това се състои един от най-големите проблеми на всички посткомунистически държави, казва Витаутас Ландсбергис, първият президент на Литва след обявяването на независимостта през 1990 г.
С това е свързан и провалът на посткомунистическите държави при разкриването и преследването на комунистическите престъпления. Френският историк Стефан Куртоа, автор на „Черната книга на комунизма“ смята, че комунистите са избили между 85 и 100 милиона души в света. Безброй хора са загинали по лагерите, били са депортирани или прогонени. Само в Румъния между 1945 и 1989 година в затвор или лагер попадат близо 1,6 милиона души попадат, повечето от които без съд и присъда, казва историчката Йоана Бока. Нейният колега Андрей Мурару, който допреди няколко месеца ръководеше Института за разследване на комунистическите престъпления, предлага за сравнение и други цифри: през последните 24 години прокуратурата в Румъния е повдигнала обвинения само в четири /!/ случая. А между 2005 и 2013 изобщо не са били повдигани обвинения за политическите престъпления, извършени преди 1989.
Източник: Дойче веле
––––––––––––––––
* Заглавието и подзаглавието е на редакцията на DW. Като редактор на Еврочикаго не се съгласявам с думите „лекомислие“ и „заблуда“, а бих поставил по тежки епитети. (П. Стаматов) - Ах, круизът оттука мина – и си замина – ах, Боже мой!
С перифраза на прочутата песничка за дирижабъла на граф Цепелин, преминал над София през 1929 г., коментирам „топ новината”, че круизните кораби, посещаващи украински и руски черноморски пристанища, поради събитията в Украйна променят маршрута си и ще посещават Варна, Бургас и Несебър.
Туристическата „манна небесна” ще бъде за периода от края на април до октомври включително. Не, че за първи път в пристанище Варна акостират круизни кораби. Годишно 15-20 такива гиганта се отбиват тук, но сега завишението ще е чувствително. Преди дни бях с наши гости от Габрово на пристанище Варна и там бе гъчкано с народ, дошъл да види, що за чудо е това – хотел на вода. Защото независимо от внушителността си, той е именно това. Заради навалицата, патрулки на КАТ регулираха движението и отбиваха на почетно разстояние потока коли и любопитни граждани, за да не безпокоят състоятелните пасажери. От стената на вълнолома наблюдаваха високоетажната метална грамада, снимаха и цъкаха в захлас. Досущ като прадедите си, държащи калпацате си да не паднат, наблюдавали преминаващия над родината дирижабъл.
Туристическите фирми на Запад с въодушевление констатират, че пенсионерите са основен контингент в пътувания до далечни и екзотични дестинации. А младоженците и влюбените са обидно малцинство. В круизните кораби старците съставляват до 80-90% от пасажерите. Дори в трюмовете предвидливо има по няколко ковчега – за всеки случай, за по-темпераментните и ентусиазирани привърженици на максимата „Живот тук и сега!”.
Мой близък от десетилетие работи като софтуерчик на круизен кораб, бродещ из Бахамските острови, а друг е сред обслужващия персонал на един от тях, като посреща и изпраща капризната клиентела в хотелската база на острова. От разговорите с възрастните дами и господа – някои и в инвалидни колички знаят, че всъщност това не са милионери, а хора средна ръка, като за повечето от тях периодично в социалния им пакет влиза подобно пътуване. Ако е средизноморска дестинация, пакетът е напълно безплатен. За по-далечните доплащат известна сума. Напълно естествено е възрастните хора да са по-скромни в консуматорските си нагласи, но всички са ентусиазирани привърженици на кратките екскурзии до забележителности в посещаваната страна. Допълнителните разходи са само за транспорт и входни билети за обектите, но не и за храна, тъй като от кораба получават пакети суха храна и напитки за из път. След броени часове ще са пак на кораба си и ще консумират включеното в „ол инклузив”- а.
По тази причина ентусиазмът на медиите и на туристическия бранш, че видите ли, около 60 000 богаташи ще пристигнат у нас с круизни кораби, е меко казано пресилен. Страната ни ще продължи да бъде Мека за алкохолици и нископлатежни туристи. След атентата на летище Бургас богатите израелци, идващи да задоволят хазартната си страст, вероятно са размислили и променили маршрута си.
Но, освен песимизма за някакви крупни приходи за икономиката ни от навалицата на круизни лайнери в курортните ни пристанища, се промъква и нещо друго.
Горчилката, че хора със същото социално положение като мнозинството от нас могат да си позволят в залеза на живота си, почти ежегодно, круизен тур до най-красивите места на планетата ни.
А, за да се осъществи това, се трудят неуморно нашите икономически гастарбайтери, внасяйки свежия си трудов принос в тяхната пенсионна и социална система…
Светослав Атаджанов,
Djani.blog.bg - Изборите в България ще са на 5 октомври
В неделя шест партии се събират при президента Плевнелиев
Снимка: vnews.bg В неделя на 29 юни от 14.00 часа, при президента ще се проведат политически консултации на парламентарно представените политически партии и коалиции, както и на тези, представени в Европейския парламент. Това стана ясно след среща между председателя на парламента Михаил Миков и Росен Плевнелиев. Миков приканва всяка от посочените политически сили (ПП ГЕРБ, Коалиция за България, ПП „Движение за права и свободи“, ПП „Атака“, „България без цензура“, както и Реформаторския блок) да излъчат по двама свои представители, които да присъстват на срещата. Очаква се на нея да бъде и министър-председателят Пламен Орешарски.
Дневният ред на срещата ще обхване теми, свързани с развитието на политическата обстановка у нас, както и с успешната подготовка и провеждане на предсрочните парламентарни избори.
На 5 октомври ще има извънредни парламентарни избори. За това се договориха лидерите на БСП, ГЕРБ, ДПС и ББЦ на консултациите в парламента. Партиите ще започнат максимално бързо консултации с президента за назначаване на служебен кабинет. Това съобщи Сергей Станишев, като отказа да отговаря на въпроси.
Партиите са обсъдили и „мерки за стабилизиране на страната“.
Упълномощихме председателя на Народното събрание, съвместно с президента за провеждане на политически консултации за определяне на приоритетите на държавата и преминаването към политическа стабилност, заяви още лидерът на БСП. Партиите, които участваха в консултациите ще подкрепят всички действия на държавата за гарантиране стабилността на банковата система, подчерта Станишев.
Да се надяваме, че сега всички ще са по-мъдри и ще се търси спасение. Вече говорим за правителство на спасението, заяви след консултациите лидерът на ГЕРБ Бойко Борисов. След това той каза, „МВФ да влиза веднага и да подготвя бюджета“.
Лидерът на „България без цензура“ Николай Бареков, който нахлу на консултациите, каза, че е бил повдигнат въпроса за „Правителство на националното съгласие“, което да бъде подкрепено от тези четири партии и обявено за служебно от президента.
Чрез механизмите на съгласие трябва да преодолеем провокациите пред реално стабилната банкова система. Днес показахме, че в критични ситуации, можем да постигнем и съгласие. Това заяви лидерът на ДПС Лютви Местан след проведените консултации в Народното събрание, предаде БГНЕС.
Стоим изцяло зад заявената обща позиция след тези консултации и смея да твърдя, че ДПС даде своя принос за постигането на това съгласие, заяви Местан. Това съгласие е крайно необходимо в ситуация, в която организирано, изглежда, чрез слухове се прави опит да се дестабилизира реално стабилната банкова система, каза лидерът на ДПС.
В такива ситуации политическата зрялост и държавническа отговорност предполагат държавата с цялата си мощ да се изправи срещу опити за дестабилизиране на най-стабилната институция в България – БНБ и банките, подчерта Местан.
Той призна, че не знае кой цели дестабилизацията, но няма съмнение, че постигнато съгласие днес между основните политически партии е много силен знак към всички български граждани да бъдат спокойни, че има държава, която няма да допусне да се засягат интересите й.
Ако духът на съгласието се съхрани и през следващите дни в оставащото време от мандата на това Народно събрание и ако това съгласие се разшири, задълбочи и конкретизира тези дни при президента на България, времето вече няма да се окаже най-важният фактор, анализира Местан по отношение на датата, на която правителството трябва да подаде оставка.
„Губим страшно много време, когато нямаме нагласа да постигнем съгласие. Когато подходим към проблемите с нагласа да постигнем съгласие, времето вече се превръща в една относителна категория в политиката. Когато имаме такава нагласа, няма да има необходимост от удължаване на времето до предсрочни избори“, обясни той думите си.
Самата оставка може да е доста по-скоро, каза Местан, но веднага побърза да призова тези новини да се търсят след срещата с президента. „Много е важно да имаме предвид и конституционните правомощия на държавния глава – няма нужда никой от лидерите да му бъде говорител. Когато и той стане част от това съгласие, оттам биха могли да се появят доста по-конкретни новини“, каза Местан.
Лидерът на ДПС отказа да коментира искането на Бойко Борисов за заем от МФВ, тъй като в този момент „изразяването на строго партийни позиции може да се окаже не дотам конструктивен подход“.
По-добре да съхраним волята за съгласие за „правителството на националното съгласие“, за да не ни се налага да умуваме за „правителство но националното спасение“, коментира Местан по отношение на различните семантични интерпретации за формата на следващия кабинет.
Източник: в. „Сега“
- Physicist suggests speed of light might be slower than thought
This image shows the remnant of Supernova 1987A seen in light of very different wavelengths. ALMA data (in red) shows newly formed dust in the centre of the remnant. Hubble (in green) and Chandra (in blue) data show the expanding shock wave. Credit: ALMA/NASA
/caption]Phys.org) —Physicist James Franson of the University of Maryland has captured the attention of the physics community by posting an article to the peer-reviewed New Journal of Physics in which he claims to have found evidence that suggests the speed of light as described by the theory of general relativity, is actually slower than has been thought.
The theory of general relativity suggests that light travels at a constant speed of 299,792,458 meters per second in a vacuum. It’s the c in Einstein’s famous equation after all, and virtually everything measured in the cosmos is based on it—in short, it’s pretty important. But, what if it’s wrong?
Franson’s arguments are based on observations made of the supernova SN 1987A–it exploded in February 1987. Measurements here on Earth picked up the arrival of both photons and neutrinos from the blast but there was a problem—the arrival of the photons was later than expected, by 4.7 hours. Scientists at the time attributed it to a likelihood that the photons were actually from another source. But what if that wasn’t what it was, Franson wonders, what if light slows down as it travels due to a property of photons known as vacuum polarization—where a photon splits into a positron and an electron, for a very short time before recombining back into a photon. That should create a gravitational differential, he notes, between the pair of particles, which, he theorizes, would have a tiny energy impact when they recombine—enough to cause a slight bit of a slowdown during travel. If such splitting and rejoining occurred many times with many photons on a journey of 168,000 light years, the distance between us and SN 1987A, it could easily add up to the 4.7 hour delay, he suggests.
If Franson’s ideas turn out to be correct, virtually every measurement taken and used as a basis for cosmological theory, will be wrong. Light from the sun for example, would take longer to reach us than thought, and light coming from much more distant objects, such as from the Messier 81 galaxy, a distance of 12 million light years, would arrive noticeably later than has been calculated—about two weeks later. The implications are staggering—distances for celestial bodies would have to be recalculated and theories that were created to describe what has been observed would be thrown out. In some cases, astrophysicists would have to start all over from scratch.
Read more at: http://phys.org/news/2014-06-physicist-slower-thought.html#jCp
- Милиардерът Форбс с прогноза за нова Велика депресия (видео)
Истината за дневния ред на елита. Те открито се подиграват на масите, тайно планирайки нашия икономическо колапс. Президентът и главен изпълнителен директор на Forbes Стив Форбс, направи зашеметяващо изявление за икономиката и за това накъде отиваме…
„Сривът на долара ще бъде най-голямото събитие в историята на човечеството. Това ще бъде първото мероприятие, което ще засегне всеки човек, живеещ в света. Цялата човешка дейност се контролира от пари. Нашата работа, нашето богатство, нашето правителство, нашата храна, дори и нашите взаимоотношения зависят от пари.
В историята на парите не е имало такава ситуация, както сега – доларът има огромно влияние върху живота ни. Това е де факто световна валута. Всички други валутни сривове бледнеят.
Този срив ще е в цял свят, и това ще се отрази не само на долара, но и на всички други необезпечените валути, тъй като не се различават от долара съществено.
Този срив ще доведе до крах на всички книжни активи, и неговите последици ще бъдат невъобразими по своята универсалност.„
Christopher Greene of AMTV reports Steve Forbes predicts a Great Depression II.
Steve Forbes -„The U.S. Should Go Back To The Gold Standard“
- Кънчовци и ДС-кадри източват българската наука
Материал на Биволъ
Неотдавна Биволъ публикува детайлно проучване базирано на книгата на проф. Емил Хорозов, бивш ръководител на Фонд „Научни изследвания“ (ФНИ) към Министерството на образованието и науката. Реакция на читател на сайта хвърля допълнителна светлина върху задкулисието на българската наука. Биволъ публикува неговото писмо след проверка на изнесените факти.
В публикация на Биволъ беше осветено как Кънчовците, социолозите Андрей Райчев и Кънчо Стойчев, с мълчаливата благословия на всяка власт от началото на българския преход досега, ограбват милиони левове от държавното финансиране в националните конкурси за наука, организирани от ФНИ. За периода 2008-2010 г. това става с 13 проекта на обща стойност ~ 4 000 000 лева, които въпреки некоректно подготвени документи и съмнителна концепция и/или компетентност на екипите зад тях, неизменно получават максимална оценка чрез подменени и манипулирани рецензии. Това директно отправя въпроса към темата за нерегламентирана държавна помощ, която се санкционира от ЕС, но българските политици с охота предоставят и прикриват в замяна на манипулирането на общественото мнение от страна на маститите социолози по време на предизборните кампании.
Сред тези проекти един особено се откроява с внушителната сума от 950 000 лв.,която получава: проект RNF01/0125 «Подобряване на капацитета на научни организации и мсп за развитие на клетъчни и молекулярни биотехнологии и приложенията им в медицината и здравеопазването» от 2008 година. Зад проекта седи фирмата «Научно технологично обслужване- НТО» ООД със седалище на добре познатият адрес бул. „Джеймс Баучер“ 23, чийто мажоритарен собственик «Сентръл Техно Инвест» ЕАД позволява да се проследят връзките на Кънчовците с благочестивият банкер Цветан Василев.
Съсобственици на «Научно технологично обслужване- НТО» ООД са Кънчо Стойчев, Андрей Райчев и Стоян Чакъров. Двамата социолози са добре познати, а по онова време третият партньор г-н Чакъров е главен асистент в катедра Биохимия на Биологически факултет към СУ. Фирмата, занимаваща се с изключително широк спектър от дейности (от консултантство, биологични изследвания и молекулярна медицина до посредничество на чуждестранни лица в страната), е натрупала скандална репутация дълго преди 2008 г. Същата фирма с трима-четирима наети служители (не учени) вече е била замесена в скандал по програмата ФАР в Държавната агенция за рибовъдство и аквакултури, където с проект неправомерно взима апаратура, предназначена за рибовъдни стопанства, която се налага да върне в агенцията (виж тук) след като прокуратурата се заема със случая.
През 2002 г. НТО ООД сключва безсрочен договор с Института по молекулярна биология при БАН за създаването на обща фирма, според който поема ремонта на помещения на института и в замяна на това завинаги се настанява в тях, а хора от института работят по научните задачи (виж тук). Когато истината за неизгодния за БАН договор излиза наяве директорът на института, проф. Иван Иванов, е свален от поста. БАН разваля договора с НТО ООД и сключва нов – според него НТО остава в помещенията на института под наем, докато се възмездят средствата, които е вложила за ремонт. Договорът изтича през 2009 г. Спазвайки характерната за екипа бизнес етика фирмата се опитва да заблуди БАН, че е похарчила над 600 000 лв. за ремонта, докато по документи разходите едва достигат 125 000 лв.
В правилата на конкурса на МОН за развитие на научна инфраструктура от 2008 г., по който е финансиран проект RNF01/0125 влиза условието кандидатите да докажат, че закупената с отпуснатите от държавата пари апаратура ще бъде ползвана съвместно от няколко научни колективи. По това време „НТО“ е под наем, т.е. няма собствени помещения. Управителят ѝ Стоян Чакъров не е хабилитирано лице. Поради това в опит да се придаде имидж на начинанието като координатор на проекта е вписана проф. Албена Борисова Момчилова от Института по биофизика на БАН. Тя самата печели проект и в друг конкурс на фонда – вече представяйки се от името на института. На Кънчовците в тази завера помагат и други „na6i, 4itavi“ учени до един от сой и по странно съвпадение до един от ДС: проф. Румен Панков (съпруг на проф. Момчилова, и ръководител катедра Цитология, хистология и ембриология в Биологически факултет на СУ), Здравко Лалчев, също ченге (по онова време ръководител катедра Биохимия в Биологически факултет на СУ), обявено в същия списък (виж тук) и др.
И така драги читателю, възниква въпросът какво се е случило с нашите герои след разкритията на проф. Хорозов и привличането на вниманието на ЕК към престъпленията в българското научно финансиране. Имало ли е възмездие за делата им. Къде са те в момента.
Показвайки универсалната нужда на всяка власт да втълпява социологически внушения на електората, политиката на ФНИ към Кънчовците и НТО показва завидна устойчивост и надпартийност, когато и в скандалният конкурс от 2012 година с анголският професор Рангел Гюров начело на ФНИ, гл.ас. Стоян Чакъров от СУ получава нови 350 000 лв. за „Панел за изследване на индивидуален капацитет за поправка на генотоксични увреждания“. Силният и организиран протест на научната общност по повод на многобройните нарушения, свързани с конкурсната сесия от 2012 г., доведе до отстраняването на Рангел Гюров и Сергей Игнатов, и инициира протестите, принудили правителството на ГЕРБ да подаде предсрочно оставка. Би могло да се очаква, че категоричната обществена реакция, предизвикала двугодишно разследване и прекратяване на дейността на ФНИ за периода, ще накара управляващите да придадат поне временно външно приличие на Фонда и, че в състава на ръководните му органи ще бъдат подбирани хора, които не могат лесно да бъдат свързани с вече публично огласени корупционни приятелски кръгове и обръчи от фирми.
Страницата, представяща ръководните звена на ФНИ показва, че управляващите са заложили на късата памет на научната общност и на сломената ѝ способност за себеотстояване след двегодишната липса на държавно финансиране за наука. Наред с много други „интересни“ личности в експертните структури на фонда, в списъка на членовете на Постоянната научно-експертна комисия по биология и медицински науки след 81-годишния (!) акад. Васил Големански на втора позиция (т.е. зам.-председател) намираме името на… Албена Момчилова. При обявяване на конкурси постоянните научно-експертни комисии назначават временни такива, разпределящи проектните предложения на рецензенти, които трябва да ги оценят и по същество да решат съдбата им. Проектите могат да бъдат дадени на неутрални оценители, на хора, свързани с конкурентни екипи, или на рецензенти, принадлежащи към приятелския кръг, които да присъдят максимален брой точки на определени предложения, независимо от качествата им и от това дали колективът може да докаже компетентност за реализиране на поставените цели. С присъствието на висока позиция във ФНИ на „проверен кадър“ дал лицето си на техни проекти, Кънчовците могат да гледат смело в бъдещето и през 2014 година.
Не по-малко интересна е и съдбата на проф. Румен Панков и проф. Здравко Лалчев. Румен Панков е съпруг на Албена Момчилова. Той е тясно свързан със съсобственика на НТО Стоян Чакъров, чрез съвместни проекти и ръководство на докторанти. Освен, че продължава да бъде ръководител на катедра Цитология, хистология и ембриология в Биологически факултет на СУ, проф. Панков от края на 2011 г. вече е и заместник-ректор на СУ. Така свързаният с Кънчовците щатен служител на Държавна сигурност заема вторият в йерархията на СУ пост, даващ възможност ефективно да се контролира кадровата политика, бюджета и социалната, и политическа позиция на най-големия и влиятелен български университет. Този контрол бе особено съществен за ролята, която СУ и студентите му можеха да играят в протестите от лятото на 2013.
Na6i, 4itavi, 4len Kor espondenti*
Междувременно проф. Румен Панков и проф. Здравко Лалчев през 2012 година са станали и член-кореспонденти на БАН. Освен с почетното значение на званието, което би трябвало да бъде получавано само от специалисти със световен авторитет и знаков принос за българската наука, присъждането на титлата е свързано и с дългосрочна инвестиция от страна на българската държава, която се задължава да осигури пожизнено месечно възнаграждение от 1100-1400 лв. на член-кореспондентите. Званието отваря и пътя към по-високи ръководни постове. Конкурсът от 2012 г. за избор на двама член-кореспонденти в областта на Биологическите науки заслужава самостоятелен анализ.
За да бъде разбран той, се налага да обясним какви са главните международно възприети критерии за оценката на един изследовател в областта на естествените и точни науки (физика, химия, биология, география, математика) и медицина.
(1): Kолко и какви публикации има изследователят в специализирани реферирани рецензирани (peer reviewed) научни издания. Тези издания имат собствен рейтинг, Impact factor (IF), който се изчислява и актуализира ежегодно от базираната в Ню Йорк компания Thomson Reuters. Международният стандарт е, че само публикация в списание с IF (колкото по-висок, толкова по-добре) и/или списания в регистъра на международно утвърдените бази данни за научна литература (PubMed, SCOPUS, Web of Knowledge, Web of Science и т.н.) са актив за учения. Списания извън тези категории са с лошо научно качество или съществуват от твърде скоро, за да бъдат оценени. Публикации в тях имат много ниска стойност.
Тук българското законодателство и правилникът на БАН прави специфична и може би далеч не неволна неточност при дефинирането на това що е то научно издание (напр. http://physics.uni-plovdiv.bg/?cat=37):
Под „реферирани научни издания“ се разбират издания с ISSN или ISBN; издания, реферирани от международна база данни като SCOPUS, Web of Knowledge, Web of Science, Science Citation Index Expanded, Русский Реферативный Журнал; издания, включени в базата данни на реферирани издания на Националния информационен център; системите за машинна информация: INSPECT – Англия и ВИНИТИ – Русия.
Този текст допуска тълкуване, приравняващо изданията, класирани в международните научни бази данни, с издания, които имат единствено ISSN или ISBN. Сред последните, наред със сборници от национални конференции с или без международно участие (рецензирани крайно небрежно, понеже авторът плаща за участието си и се оценява от колегите, с които е врата във врата), книги от български университетски издателства (също с проформа рецензиране и много по-малка аудитория от тези на международни издателства), се нареждат и вестници като например „7 дни спорт“ (ISSN: 1311-9869). Тази „хлабава“ дефиниция често се извинява с факта, че в хуманитарните специалности (философия, литература, филология) няма списания с IF. В природните и точни науки и медицината обаче не е така, и за тези области цитираният правилник създава предпоставки висококвалифициран научен труд да бъде приравнен с каренце в жълт вестник.
(2) Доколко високо са оценени публикациите от международната научна общност. Едно изследване е толкова по-оценено, колкото повече е цитирано в международни публикации или книги на други екипи (т.е. не е по-късен самоцитат на някой от авторите си). Цитиранията се предоставят от базите данни SCOPUS, Web of Knowledge, Web of Science и Google Scholar (обикновено базите се припокриват помежду си >98%). Тук правилникът на БАН отново отваря вратичка, като признава и цитати от български дисертации и книги (без самоцитирания). Стойността на тези локални цитирания е проблемна, защото те често се случват под натиск на рецензента на дисертацията, не се виждат от международната общност и са недоказуеми (в България няма публично online хранилище на научни дисертации). Броят на тези локални „български“ цитати е малък и не влияе сериозно върху оценката дадена от SCOPUS, Web of Knowledge, Web of Science и Google Scholar.
(3) Количеството и качеството на патентите, в които ученият участва. (Архивирани в http://www.google.com/advanced_patent_search; http://www.uspto.gov/; http://www.epo.org/; http://worldwide.espacenet.com/; http://patentscope.wipo.int/search/en/search.jsf и др.) Значение има типът на патента (международният „тежи“ много повече от национален) и това дали и доколко е внедрен на практика. Патентът на Coca-Cola или пейсмейкърът например са наистина високо достижение, за разлика от разработка, която никога не е била използвана в практиката или е била в употреба само локално и за кратко време (т.е. не е била достатъчно добра, за да достигне до пазара).
Да се върнем към конкурсът за член-кореспонденти. До крайния етап се добират професорите Румен Балански, Чавдар Василев, Румен Панков, Здравко Лалчев. Ето кратко обобщение на отделните кандидатури с международната (т.е. важната за оценката на учения) им наукометрия до 2012 година:
1. проф. дмн. Румен Мирчев Балански
Длъжност: Професор в Специализираната Болница за Активно лечение по Онкология, София.
Тематика: мутагенеза, механизми на канцерогенезата, увреждане на ДНК и поправка, хемопревенция на рака, канцерогенни механизми на тютюневия дим
Публикации: 110; с IF са 100
Цитирания (без самоцитирания): 1475
Международни патенти:
Освен многобройните цитати в научни публикации, от 2001 година досега изследванията на д-р Балански са цитирани в 95 международни патента на разработки за хемопревенция на рака. Работата му се счита за една от водещите в света за изучаване на механизмите на раковите заболявания и подходи за терапия.
2. проф. Чавдар Любенов Василев
Длъжност: Професор в Институт по микробиология „Стефан Ангелов“ – БАН
Тематика: синтезата на белтъци на имунния отговор и тяхното приложение в клиничната практика.
Публикации: 60, всички с IF
Цитирания (без самоцитирания): 608
Международни патенти: Професор Василев е съавтор на 4 международни патента: 2007: EP1838731-A1; 2005: WO/2005/023871; 2006: WO/2006/072152; 2006: WO/2006/056031. Патентите са свързани с технология за производството на модифицирани лечебни имуноглобулинови препарати с подобрени имуномодулиращи и противовъзпалителни свойства.
От 2003 година досега работата на кандидата е цитирана 78 пъти в международни патенти на други колективи в областта на терапия на имунологични заболявания.
3. проф. Румен Георгиев Панков
Длъжност: Професор в Биологически факултет на СУ Тематика: клетъчна адхезия
Публикации:59, с IF са 50
Цитирания (без самоцитирания): 4653
Международни патенти: Има 3 цитата в международни патенти.
Резултатът е висок. Същевременно огромната част от работата на проф. Панков е вършена в САЩ и не е продължена в България, където резултатът му спада. Основно изискване в конкурсите за чл.-кореспондент е кандидатът да е развивал собствена тематика и от България. Това е спазено при кандидати 1 и 2.
4. проф. Здравко Иванов Лалчев
Длъжност: Професор в Биологически факултет на СУ
Тематика: биофизика на белодробен сърфактант и белодробна недостатъчност Публикации:60, с IF са 42
Цитирания (без самоцитирания): 262
Международни патенти: Няма и не е цитиран.
Тук има драстично разминаване между реалните наукометрични данни на кандидата и заявените от него > 180 публикации, > 950 цитата и клинични приложения (виж тук и тук). Разликата от > 120 публикации може да се обясни единствено за сметка на „нискотарифни“ публикации в регионални издания, не покриващи критериите за индексиране на PubMed, SCOPUS, Thomson Reuters и др. Да бъде приписана разликата от > 700 цитата за сметка на локални цитирания (не се съхраняват в база данни и не подлежат на проверка) в български източници е несериозно. Международните цитати се архивират в бази данни за да служат като визитка на изследователя и трябва да са много повече от локалните (защото сумарно броят цитиращи учени в целият свят е много по-голям от броят им в България). Проверката в базите данни за патенти съобщава, че кандидатът няма международни патенти или разработки въведени в клиничната и диагностична практика. Справката с международни експерти неонатолози, липсата на международни патенти и малката цитируемост (т.е. не възприемане от научната общност) показа, че противно на заявленията давани от проф. Лалчев по време на конкурса и в пресата за спасени 9000 (виж тук) или 14 000 детски живота (тук), кандидатът няма международно възприет или одобрен за клинична употреба принос към диагностиката и животоспасяващото лечение на белодробна недостатъчност при новородени. Те в България, както и в останалият свят, винаги са правени с технологии и лекарства разработени от екипи в западни университети, с които кандидатът няма връзка.
Тези данни предполагат, че едното чл.-кор. място ще бъде за проф. Балански, а второто ще бъде решено между проф. Василев и проф. Панков. Но… се случва нещо съвсем различно. Преброяването на 48 гласа показва 1. Здравко Лалчев (с 90% мнозинство) 2. Румен Панков (60% от гласовете) 3. Чавдар Василев (25%) и 4. Румен Балански (8.3 %, т.е. едва 4 гласа).
Резултатите от конкурса са изкривено въплъщение на библейската сентенция „Последните ще бъдат първи.“. Конкурсът бива спечелен от кандидата с най-слаби показатели, а изследовател с отличен резултат остава дори не втори (там е класиран проф. Панков), а последен. Освен абсурдният резултат е налице и нарушение на процедурата, при което е представена фалшива завишена наукометрия от участник в конкурса. Въпросът е какво е накарало журито да не забележи очевидните несъответствия между представени документи (които би трябвало да преминат внимателна проверка) и реалност, и да вземе решение, пренебрегващо професионалните качества на изследователите.
Отговорът е на повърхността. Няма информация проф. Балански и проф. Василев да са сътрудничили с ДС и с нейни производни. Докато проф. Панков (щатен) и проф. Лалчев (доносник) са дългогодишни кадри на ДС и членове на отбора на Кънчовците, който държи в пипалата си „проектният бизнес“ и ФНИ. Членовете на журито на конкурса се състои от академици, някои от които обявени доносници на ДС… (виж тук, тук и тук).
Така, независимо от направените разкрития, през периода от 2010 г. досега екипът на Кънчовците се сдобива по познатите задкулисни механизми с двама член-кореспонденти, един зам.-ректор на най-големия български университет, един член на ръководна структура на ФНИ и още финансиране от ФНИ. И то без дори да се опитва да смени лицата на личностите, с които си служи, и които вече са станали публични. Съсобственикът на „НТО“ ООД Стоян Чакъров вече също е доцент в Биологически факултет на СУ (виж тук), със статии преимуществено в регионални списания без импакт фактор или с нисък такъв. А „Кънчовския Галъп“ продължава да пророкува, балансирайки между БСП и ГЕРБ, готов под паравана на свързаните с него кадри да получи най-високата оферта за услугите си през предстоящите конкурси на ФНИ.
Описаните събития засягат един много важен, но оставащ в сянка, на фона на икономическите и парламентарни борби между политическите сили, проблем на българското общество. Проблемът за състоянието, в което се намира българското висше образование и наука от 1989 г. до наши дни и за целите, които е впрегнато да обслужва. Както показва и настоящата статия, то е в хватката на функционери на ДС, които контролират кадрите и разпределението на парите в него и го използват като параван за източване на държавни бюджетни средства за манипулиране на общественото мнение и към обръчи от фирми.
Проблемът е много по-сериозен, отколкото изглежда на пръв поглед и излиза извън рамките на корупцията. Университетите и изследователските институции по-цял свят са инкубаторите, които създават интелигенцията, хората, определящи потенциала и посоката на развитие на държавата. В момента, в които мислещите образовани хора са прогонени и ги няма, обществото губи способност да бъде продуктивно (да генерира бизнес и индустрия), да създаде свой собствен, представящ интересите му елит, способността си да се наблюдава и самоанализира, и се превръща в заложник на репресивните органи и задкулисието.
Какви са потенциалните решения се подсказва от самото описание на тази история. България е твърде малка държава, за да може представителите на една и съща гилдия да не бъдат обвързани със силни зависимости помежду си. С този проблем са се сблъсквали много европейски държави, които макар и без тежката предистория на българското общество, също са достатъчно малки, за да се познават всички един с друг. Във Финландия и Норвегия всяка научна степен от докторат нагоре се рецензира от чуждестранни експерти в областта. В Германия големи проекти (акредитация на институти, професорски позиции), също често се оценяват изцяло от чуждестранни специалисти в съответното направление. Така макар политиката винаги да е фактор, на важни позиции не се оказват неподходящи хора и важни инвестиции не изтичат към сенчести бизнеси.
Често в България като аргумент срещу въвеждането на изцяло чуждестранни рецензенти се казва, че на тях трябва да им бъде платено. Рецензирането на научен проект в Европа се заплаща между 100 € и 500 € на проект. Това предполага, че рецензирането на 1000 проектопредложения ще струва около 400 000 €. В зависимост от оценката на проектните предложения след това България или ще даде 6 до 50 милиона eвро всяка година на хора, които ще изплатят вложението, или ще ги налее в черните дупки на корупцията. Същото важи и за научните звания. Титлата означава доживотна инвестиция от страна на държавата и зелена светлина за получилия званието да провежда кадрова политика. Само годишната пожизнена заплата на академиците и член- кореспондентите, голяма част от които агенти на ДС, струват на България 1.5 млн. лева годишно (виж тук).
Много важно е обществото да накара нашата небогата държава да направи тази сериозна инвестиция не в оцапаните посттоталитарни апаратчици, а в професионалисти, които могат да бъдат генератори на пари за България, а не само консуматори на проекти. В настоящата публикация, разглеждайки емблематичен частен случай, илюстриращ до колко високи етажи е проникнала заразата, ние разкрихме и се опитахме да обясним по разбираем начин един силно специализиран, трудно забележим за обществото и точно поради това много ефективен през годините механизъм на корупция и кадрови контрол върху българското образование и наука, който позволява на Кънчовците и техните подобия да получат оферти за манипулативната си работа от всяка власт за сметка на държавната хранилка на ФНИ.
Едновременно с това се провижда и един далеч по-мащабен замисъл. Задкулисието, за да поддържа властта си, се нуждае от слабо грамотна нация, податлива на внушения и без поглед към света. Като поставят на ръководни позиции в университетите и БАН свои марионетки, Кънчовците получават и допълнителна възможност да повишат ефективността и цената на услугите си като се сдобиват с инструменти да удрят върху основата на обществото, върху интелектуалния потенциал на България, правейки я все по-податлива за своя шаманизъм.
–––––––––––––––
* Вътрешното заглавие е на Биволъ, с препратка към патриотичната Facebook група KLETA MAJKA BALGARIQ
- Гласят България за старчески дом на ЕС
Между 3 и 5 милиона възрастни европейци се очаква да бъдат приети в българските спа и рехабилитационни центрове през следващите 10 години.
.
Снимка: Венета Николова, БНР Това заяви д-р Димитър Благов от „Клъстер за медицински туризъм“ на специализирана конференция в София. Очаква се България да стане приемник на стари хора от Европейския съюз, тъй като социалните фондове на Стария континент издъхват. „Идвайки тези хора, ние ще ангажираме местното население да работи.
Парите, които ще получаваме по линия на обгрижването на тези хора, няма да бъдат малко, защото те няма да са съобразени със стандартите на България“, коментира експертът. Освен това денталният туризъм у нас придобива сериозна популярност през последните години, обясни пред БНР Весела Цолова, директор на програма „България ви очаква“.
„Денталният туризъм е вече изключително популярен за България, тъй като нашите зъболекари са на много високо ниво, да не говорим за конкурентните цени, които имат тези услуги“, категорична е тя. По думите й както чужденците, така и българите в чужбина могат да се възползват от качествено лечение у нас.
Развитието на медицинския туризъм трябва да става с държавни регулации, тъй като без участието на законодателя това би останало само мечта, допълни тя. Според нея София има потенциал да се превърне в здравна столица на Европа. Тя подчерта, че у нас хората нямат много добра култура на застраховането, макар застрахователните компании да покриват много по-високи суми от здравната каса при различни инциденти.
Източник: в. „Новинар“
- ДПС иска бързо гражданство за 300 хил. български турци
Да се облекчи даването на българско гражданство на наши изселници. Това предвижда поправка в закона, депозирана в деловодството на НС от шефа на правната комисия Четин Казак.
Ако бъде приета, бързо гражданство ще получат приблизително 300 000 – 400 000 сънародници в Турция и техните деца, пресметна той пред „24 часа“. В момента те трябва да са живели 3 г. в България, за да кандидатстват за него.
Сегашният запис в закона е дискриминационен и е тенденциозно отношение от бившата тоталитарна власт, категоричен е Казак, който е и член на ЦОБ на ДПС.
Облекчен ред трябвало да се въведе и за българите, отказали се от наше гражданство заради невъзможност за двойно такова в държавата, в която живеят към момента на преместването си.
Други депутати от ДПС – Тунчер Кърджалиев и Мустафа Карадайъ, пък са депозирали текстове, с които искат обезщетение и добавка към пенсиите за ранените от МВР по време на митингите срещу смяната на имената през 70-те и 80-те години на ХХ век.
Темата за възродителния процес вече напрегна допълнително отношенията между БСП и ДПС. Двамата депутати предлагат обезщетения да се търсят и от наследниците и да се изплащат още от 1 септември.
Източник: БЛИЦ
- Банкер се хвали в разгара на банкова криза: Станах Велик офицер на Малтийския орден
Ръководената от Левон Хампарцумян Асоциация на търговските банки проспа драмата с КТБ, пише Faktor.bg
Великият офицер Хампарцумян Шефът на Асоциацията на търговските банки и на „Уникредит Булбанк” Левон Хампарцумян отново прекрачи мярката и самодоволно обяви на личната си страница във Фейсбук:
„На протоколна церемония бях удостоен с кавалерски орден за заслуги с ранг Велик офицер (Grand Officer pro Merito Melitensi). Символите на отличието, което се присъжда за активна благотворителна дейност, ми бяха връчени от Негово Превъзходителство, Посланика на Суверенния Малтийски орден в България Камило Дзуколи по повод националния празник на Ордена, посветен на Св. Йоан Кръстител.”
Лаконичното съобщение звучи почти като пир по време на чума. Страната се тресе от банкова криза, хиляди вложители – граждани и фирми треперят за парите си заради закъсалата КТБ, а топ банкерът се пъчи, че имал заслуги към благотворителността. Този Малтийски орден е явно някакво ментеq щом смесва благотворителността и съпричастността към нуждаещите се с показността, самохвалството и тшестлавието. Нима са забравили основната философия в благотворителността и милосърдието, че са тайнство, което се върши със смирение, а не повод за пиар акции, хвалене и надуване с хелий. Или просто става дума за друг вид благотворителност – към босовете на ордена, които щедро се отплащат със звания.
На фейсбук страницата на големия банкер няма и ред за банковата криза, за опасностите пред вложителите и държавата. Поне пет думи като експертно мнение, ако изобщо го има. Вместо това Великият офицер се хвали със селфи със млади „разработчици” и Съвета на жените в бизнеса. А истината е много прозрачна – и ръководената от него банкова Асоциация проспа кризата и взе да заседава и да дава оценки, когато трезорите затвориха врати и опашките се извиха пред офисите на КТБ. Мълчаха с години въпреки, че знаеха какво се говори за въпросната банка и с какви кръгове и сделки се свързва.
Но за Великия офицер грандоманските изцепки са въпрос на стил. Преди година покрай предсказанието на маите, че настъпва края на света, банкерът разкри как щял да си спретне гастрономическо меню с деликатеси от цял свят за над 10 бона. Преди това пък обясняваше дидактично на българите, че няма финансова и икономическа криза, а тя бушува само в главите на мързеливите и непредприемчивите.
Източник: Faktor.bg
- Учени от БАН създадоха уникален материал
Учени от лабораторията за биоактивни полимери към БАН разработиха специални нановлакна, само с 3 грама от които могат да се свържат Земята и Луната.
Необикновените материали, създадени от учените на БАН, са изградени от природни и синтетични полимери, могат да намерят приложение в редица области – козметика, медицина, електроника, отбрана, земеделие и др., както и да бъдат използвани за лечение на рани, импланти, подложки за тъканно инженерство, защитни военни облекла и др, предават от Chudesa.net.
Използваната уникална нанотехнология „електроовлакняване“ се прилага от учените на БАН вече 10 години, като за целта те използват свои собствени устройства, чрез които отлагат микро- или нановлакнест нетъкантекстил върху дадена повърхност с разнообразна големина и форма. Чрез иновативната технология може да се направи превръзка направо върху открита рана на кожата, като самата интервенция не е болезнена за пациента и позволява да бъдат поставени подходящи медикаментозни средства, чрез които да се въздейства на самата рана. Използваните материали също така потискат развитието на патогенни бактерии в организма.
Изобретението на учените от БАН може да намери приложение и в селското стопанство, тъй като в полимерните материали могат да бъдат включени някои полезни за земеделските култури микроорганизми, а след това се овлакнят корените, стъблата и листата им. По този начин самите растения се предпазват от вредители и неблагоприятни климатични условия, без това да се отразява на подхранването им.
Източник: Lifebg.net
- Ще има още бедствия! Свиквайте!
Диян Божидаров, в. „Сега“
Снимка: БГНЕС Тези дни се чувствам странно. Репортерската работа във Варна, както и десетки други колеги, ме накара да бъда съпричастен на трагедията в „Аспарухово“. Знам, точно в такива моменти се казват много неща, често неверни, вихри се фалш, правят се „обобщения“ според политическия интерес. Затова не следя коментари и оценки. В „Аспарухово“ загинаха 12 души, сред които три деца. Издирва се четвърто. Работата е твърде сериозна, за да хвърляме леки думи. Самият аз още не зная какво и как се случи, затова единственото, което се старая, е да бъда честен.
Впечатленията по-долу са мои, те са лични свидетелства. Не сочат виновници, не намират герои, не веят байраци. Умишлено.
Превенция
Вече е ясно, че такава конкретно за трагичния 19 юни липсваше. Облакът се движеше от запад на изток, приближаваше Варна. Но освен стандартните предупреждения за жълт код, които тази година ги има поне веднъж седмично (реално кодът не значи кой знае какво), друго нямаше. Ясно е – никой не е очаквал толкова много дъжд, такъв натрупан водосбор. Дали науката е способна да предвиди водосбора, дали има институция, която трябва да го мери – не знам. Знам със сигурност, че няма такава, която да изчислява събраната вода на баирите над Варна.
Още повече е ясно, че няма дългогодишна превенция. Дерето на смъртта е било затлачено от боклуци, застроено от къщи, още през комунизма е допусната грешка там да бъдат заселени роми. През демокрацията процесът се ускорява, като в магически фокус повечето постройки стават законни. Над квартала, в местността Джанавара, от години се сече. Ефективни наказания, въпреки гражданските протести, няма.
Снимка: Импактпресгруп Аз обаче не казвам, че всичко това е причина за смъртта на толкова много хора. Казвам, че е трябвало да бъдат направени неща, а не са. Казвам също, че валя много, адски много. И не съм сигурен, дали ако дерето беше чисто, дали ако нямаше къщи, или ако липсваше сеч, нямаше пак да се случи трагедия. Кварталът е проектиран преди страшно много години, без дори да се предполага, че в умерен климатичен пояс, без околни язовири, реки и бентове, при такъв лек релеф, може да тръгне чудовищна вълна. Фаталната улица „Горна студена“ не е в самото дере. Почва в него, но се плъзга встрани. Затова който казва, че ужасът е можел да бъде предотвратен, явно мисли, че човек е всесилен. Не, спрямо природата не е.
Организацията след бедствието
В първите часове на трагедията кметът на Варна Иван Портних се оплака от липса на комуникация с държавата, после премиерът Пламен Орешарски и министрите контраатакуваха с обвинения към него. Времето и физическите усилия не ми стигнаха да разбера кой на кого звъни, не вдига телефона и т.н. Но моите впечатления са, че варненци ужасно се отвратиха от тази разпра, най-вече от кмета. Той я почна. Не схващаше, че за хората той е държавата. Избиран е мажоритарно – гордост е, но и отговорност. Портних остаря за два дни и лично вадеше хора – това е важно. Важен обаче е и фактът, че не е работа на един кмет лично да вади хора. Не му е виновен само Орешарски за проблемите.
Снимка: Импактпресгруп Когато настане трагедия, обичаме да говорим на едро – обобщаваме, правим изводи, теглим чертата. Това „накуп“ обаче прикрива детайлите. И ни пречи да видим къде точно се къса веригата. Много хора от „Аспарухово“ се оплакаха, че не са могли да се свържат с телефон 112 – ето това е голям проблем. В първите петъчни часове доброволци сигнализираха, че не са намерили лопати – това също е голям проблем. Имаме Държавен резерв, абсурдно е 8-10 часа след бедствието да не са доставени пособия за разчистване. Пак за доброволците – някой бяха връщани в петък, в неделя вече се бяха стиковали с институциите и се оказаха най-голямата сила – не се знае, а трябва, как да действа доброволчеството в такива ситуации.
Но това не значи, че институциите следват да бъдат винени за всичко. Много ни се иска, като се зададе стихия, да бъде овладявана, действията да бъдат по учебник. Но трябва да признаем, че това просто не е възможно. Представете си какво се е случило – тръгва вълна насред порой, повлича хора, блъска стотици къщи. В целия квартал токът спира. Поразено е ромското гето, поразени са улици на километър от него, край брега. Коли, оказали се на пътя на вълната, са хвърлени в морето. Цяла Варна по това време беше притисната от порой, улици преливат, хиляди автомобили се пълнят, поднасят, притъмняването, придружено с гръмотевици, лишава водачите от видимост. Хиляди семейства се молеха вечерта да се съберат в пълен състав, джиесемите също изключиха. Това беше в отрязък 2-3 часа. Как мислите, след това къде точно трябваше да се реагира? Къде първо? На кого да се помогне? Няма власт в света, която да овладее такова положение. Спасението на давещите се е било в ръцете на самите давещи се, но колкото и отвратително да е, следва да признаем, че друг начин няма (затова наводненията вземат жертви и в далеч по-развити държави).
Хубави и лоши хора
За доброволците трябва да се пише много. Да гледаш как прекрасни младежи помагат, без никой да ги кара, сами търсят пострадали, е… не знам, не мога да го опиша. Вълнувам се. Та нали всеки ден виним същите, че са прости, необразовани, слушат чалга, не уважават възрастните… Растели безчовечни. Ха! Спирам. В такива моменти не се радвам, че съм българин. Радвам се, че съм човек.
Чух, че ромите стоят със скръстени ръце и не ринат, както и, че българи ходят да помагат само в българските къщи. Напротив – циганите чистеха съборените си домове, българите им помагаха. Видях състрадателни мургави лица, както и на варненски политици, които – повярвайте – в друго време щяха да мислят какво да краднат. Но сега бяха изплашени и страдащи. Видях също и роми, които се мъчат да вземат по няколко пъти храни и дрехи на аванта. Но, разберете, има хора и хора – сред всички етноси. Ето пример от българския: частна фирма, работеща в образованието, бе накупила храни, почистващи препарати, лопати и ботуши, раздаваше ги. Нервна жена от фирмата с мъка отбиваше нахални роми. Но тя изрично настоя дарителството да остане анонимно. Тази скромна красота контрастираше с представител на влиятелна неправителствена организация, който, разтоварвайки камион, силно държеше благодетелната НПО да бъде похвалена в медиите.
С една дума – в „Аспарухово“ имаше и хубаво, и лошо. Но се убедих, че този, който мрази циганите, определено видя тарикатлъка им, не видя труда им. Обратно – тия, които непрекъснато се борят за правата на циганите, искаха да ги изкарат жертва, дори когато им се помага.
Ромската тема обаче не бива да спира дотук. Дебело трябва да се каже, че гетата са проблем. Сега потопът бе във Варна, утре – в други селища. Навсякъде ромите се заселват без план, регулация, разрешения. В дерета, до жп линии. След това страдат всички. В „Аспарухово“ трагедията настана в ромското дере, пострада техният етнос, а гората горе я секат пак те. Лично се убедих, че някои от тях, особен млади, трудно говорят български. Не виждам как ще се интегрират. Смятам, че вината за това положение е двустранна – както на политици и управници, които ги обграждат с привилегии поради политически съображения, така и на самите роми. Много от тях искат да живеят порядъчно, но още толкова не искат – факт е, защо да мълчим?
Бареков на квадрат
Пред очите ми три частни телевизии раздаваха подаръци, „звездите“ им ринеха кал, снимайки с камери великото дело, после излъчвайки обширни репортажи как „спасяват Варна“. Само ще кажа, че лицемерието им се обсъжда широко, предизвиква горчив смях, най-много някой да се възхити от перушината на тези палета. Искат да са тигри, получава им се – колкото на Бареков. Много други журналисти, актьори, популярни хора помагат, но не бият тъпана, странят от кални борби за пари и рейтинг.
Големият проблем
По една тема в България не се говори много, а трябва. Това е постепенното изменение на климата у нас – от умерен става субтропичен. Процесът е бавен, протича десетилетия, но е факт – налице са десетки наши и чужди научни публикации по темата. Знам, че въпросът изглежда отнесен, не касае настоящето, следователно общото мнение е, че е безинтересен. Но ако искаме да бъдем умни, трябва да му обърнем внимание. Следва да гледаме дългосрочно, да се вземем в ръце, защото друг избор нямаме.
Промяната в климата ще повиши температурите, ще увеличи резките изменения (след жега – хлад, след суша – порой, и т.н.). Това ще измени не само икономиката ни, но и кардинално начина на живот – от какви болести страдаме, в какви къщи живеем, градоустройството и т.н. Ще се променят гората, растенията. Когато говорим за порои, суши, урагани, градушки, трябва да знаем, че ще се увеличават. Това не значи, че от утре заживяваме в потоп. Значи, че постепенно ще зачестяват природните явления, които сега смятаме за аномалии. Ще се повишат рисковете. Ще има още бедствия – трябва да свикнем с тази перспектива. Разбира се, не искам да се случват и не съм пророк. Но трябва да заживеем с усещането, че аномалиите ще зачестят, няма да са нещо, което ни връхлита случайно. И е нужно да има превенция повече от всякога.
Дерета, шахти, канали, диги, корита, бентове, водосбор, въздушни фронтове – властите ни трябва да почнат да лягат и стават с тези понятия. Трябва да има подготвени кадри, които да разбират от тези работи, да тренират спасяване, дирене, първа помощ, втора, координация… Гражданска защита да се учи в училищата.
Вече чувам гласове – „Ами имаше министерство на бедствията и авариите, ГЕРБ го махна“. Хора, не опира до партии и структури, не разбирате ли? Опира до климат, до управленски съвест и качества. Много е сериозно положението.
- Българският политически елит не отговаря на интересите на обществото
Не съм възхитен от избора, който се предлага днес на българските избиратели – БСП или ГЕРБ, казва бившият американски посланик в София Джеймс Пардю пред Светослав Терзиев от в. „Сега“
.
Джеймс Пардю бе посланик в България от 2002 до 2005 г. и следеше отблизо както преговорите за приемане на страната в НАТО, така и в ЕС. Преди това той бе преговарящ за мир в Македония, постигнат с Охридското споразумение през 2001 г. Бил е съветник по балканските въпроси на президента Бил Клинтън и на Държавния департамент на САЩ по време на конфликта в Косово от 1999 до 2001 г. От 1996 до 1999 г. е бил ръководител на програмата в Босна за военно и гражданско обучение, като е бил и преговарящ за мир, сключен с Дейтънското споразумение. Дълги години е заемал високи постове във военното разузнаване на САЩ. Награждаван е с високи военни и граждански отличия. Освен военно има и журналистическо образование. Женен е, има трима синове.
– Ваше превъзходителство, преди една година казахте в интервю за в. „Сега“, че ако бяхте българин, щяхте да участвате в уличните протести срещу правителството на Пламен Орешарски. Доволен ли сте, че дните на това правителство са преброени и България се готви за предсрочни избори?
– Да, последните избори за Европейски парламент изглежда възвестиха края на сегашното правителство с мандат на БСП. Не бих прогнозирал колко дълго ще остане на власт, но няма да е много. Това правителство така и не успя да се възстанови след спорното назначение (на Делян Пеевски начело на ДАНС – бел. ред.), което предизвика масовите демонстрации още от началото на мандата му.
– Има вероятност да се върне на власт ГЕРБ, партията на г-н Бойко Борисов, която излезе победител на изборите за Европейски парламент през май. Преди година се отнесохте с безразличие към неговото падане от власт – ще се зарадвате ли, ако се върне?
– Неотдавнашните избори за Европейски парламент може би дадоха израз повече на масовото недоволство от сегашното правителство, отколкото на желанието ГЕРБ да се върне на власт. Питате ме за ГЕРБ, но не съм възхитен от избора, който се предлага днес на българските избиратели – социалисти или ГЕРБ. Българският политически елит не отговаря на интересите на обществото. Подобриха ли се условията в страната с цялата тази политическа драма и ротация на правителства? Икономиката по-добре ли е? Образованието? Здравеопазването? Правосъдието? Ще се решат ли въпросите на енергетиката?
България изглежда хваната в капан на цикъл от неефективни правителства, които показаха неспособност да се справят със сериозните национални проблеми. От една страна, е БСП, постоянното присъствие в българската политика. От друга страна, имаше серия от десноцентристки партии, организирани най-общо около отделни лица. БСП не би могла да си измисли по-добър политически опонент от Иван Костов, който почти еднолично разруши СДС и даде старт на цикъл от персонално доминирани партии. Когато тези лидерски партии губеха доверието на избирателите, БСП оставаше като дежурна алтернатива. В същото време нямаше много промени, които да подобрят живота или възможностите на обикновения българин. Объркани, много българи гласуват с краката си и напускат страната да търсят възможности другаде.
Липсата на стабилна дясноцентристка партия, базирана върху принципи и политически алтернативи, а не върху личности, е реален проблем. Днес Бойко Борисов е ГЕРБ. Какво различно би направил г-н Борисов, ако се върне на власт по-малко от две години след масовите протести, които сложиха край на неговото правителство?
– Бившият премиер Бойко Борисов посети неотдавна САЩ и се срещна с представители на различни политически среди. Може ли това да се тълкува като знак, че САЩ биха желали нови отношения с неговата партия, които по време на премиерския му мандат не бяха много топли?
– Сигурен съм, че г-н Борисов би желал българите да си мислят, че това са някакви специални отношения, но посещението ми прилича малко на политически театър, игран от бившия премиер. През годините той направи много такива посещения, за да излъска образа си у дома. В действителност стотици неамерикански официални лица посещават Вашингтон всеки месец, често по тяхно искане, за срещи и разговори по широк кръг въпроси. Г-н Борисов бе приет в Държавния департамент на равнище помощник държавен секретар, което е подходящо за лидер на опозиционна партия. Не бих коментирал нищо специално от това посещение.
– Кой според вас е главният дефект на българската демократична система, след като тя възпроизвежда едни и същи проблеми при различни правителства?
– Отчайващо много ми се иска да да бъда оптимистичен, но възлови елементи на демокрацията в България са опорочени или тежко манипулирани. Медиите, макар и да са активни, са тежко повлияни. Могат да се купуват политически хвалби или атаки срещу опоненти. Правителственото разпределяне на субсидии за обществените информационни програми служи за вкарване на медиите в правата линия. Страната има всички демократични институции, но те не функционират непременно в обществен интерес. Добре известни са проблемите с върховенството на закона, корупцията, организираната престъпност. Правят се избори, но гласуването е обект на манипулации, заплахи и купуване на гласове. Никога не става ясно кой точно има доминиращо влияние върху политическите решения. Тази проблеми съществуват от години. Те са добре известни и имат много негативно отражение върху образа на страната и върху нейното развитие.
– Дълго време САЩ изразяваха загриженост за състоянието на българската съдебна система, но напоследък пазят мълчание. Означава ли това, че забелязват подобрение и че няма защо да се намесват?
– Сигурен съм, че САЩ, ЕС и други остават загрижени за състоянието на съдебната система и въобще за върховенството на закона в България. Различните народи имат различен подход към тези проблеми. Въпреки разнообразния външен натиск за подобряване на съдебната система досега не е направено много. Съдебната система е обект на влияние, а корупцията и организираната престъпност продължават да са големи проблеми. Може би организираната престъпност е по-малко видима днес, но се съмнявам, че е отслабнала.
САЩ и други могат да съдействат, но в крайна сметка българските ръководители, не чуждите, трябва да се справят с тези проблеми, и то ако са решителни и смели лидери.
– Повишава ли кризата в Украйна интереса на САЩ към по-силно присъствие в България?
– Надигането на агресивния руски национализъм и положението в Украйна предизвикват сериозно безпокойство – особено в страните от бившата съветска империя. САЩ работят заедно с ЕС и други да гарантират, че руските действия няма да останат без последици. Надявам се, че България може да подкрепи западната политика за прилагане на санкции.
– Има ли съперничество между САЩ и Русия за енергийния сектор в България?
– Не забелязвам широк обществен дебат за руското влияние върху българската политическа система, макар че в лични разговори често става дума за него. България е много зависима от „Газпром“ и „ЛУКойл“ за своята енергия, а Русия продължава натиска си за ядрена енергия в Белене и за природен газ чрез проекта „Южен поток“. Енергийната зависимост заедно с инвестициите и други дейности дават възможност за огромно политическо влияние на Русия в България. От дълго време САЩ препоръчват разнообразяване на енергийния сектор в България, за да се избегне прекомерното външно влияние.
Не забелязвам много професионален, обективен обществен дебат за българската енергийна политика. В момента дискусията изглежда се върти повече около политически маневри, външен натиск и специални интереси. Няма достатъчно прозрачност в дискусиите. В даден момент България ще трябва да има ясна национална енергийна стратегия, която да й гарантира независимост, стабилност на доставките и изгода за обществото.
Русия е велика страна и уважавам културните и историческите връзки между България и Русия. Но България трябва да реши дали днешният режим в Русия предлага подходящи модели за България и дали равнището на руско влияние в България отговаря на българските национални интереси.
Други могат да помагат, но отговорите на предизвикателствата, които посочих в това интервю, могат да бъдат определени само от българите. Решенията ще изискват силно и решително лидерство в България. Ако сегашният набор от лидери е неспособен, може би ново поколение от политически лидери, посветени на истинската демокрация, ще се появи през близките години и ще даде нова посока на страната си.
- Помагачите на диктаторите или „хайверената дипломация“
Луксозни воаяжи за сметка на диктаторски режими, услужливост към автократите и цензура на неудобни журналисти – преди избора на нов Генерален секретар на Съвета на Европа авторитетното немско списание „Шпигел“ вади на показ задкулисието на тази европейска институция, легитимираща драстични нарушения на човешките права и европейските ценности.
Като пример за цензура е цитирана презентацията на Биволъ и Balkanleaks на Световния Форум на демокрацията ‘2013.
Асен Йорданов: „Не съм очаквал да бъда цензуриран от организация, която уж се бори срещу цензурата.“
И още един цитат от статията на „Шпигел“:
„Ако на Запад никой не се интересува от Съвета на Европа, то в страни като Азербайджан интересът нараства. В началото на годината след посещение в централата на НАТО в Брюксел президентът Илхам Алиев застана пред няколко журналисти. Дали все още твърди, че в Азербайджан няма политически затворници, попита един репортер. „Да, естествено“, отговори Алиев. „Това е потвърдено от Парламентарната асамблея на Съвета на Европа.“
Автократът е прав. Мнозинството от депутатите в Страсбург отхвърлиха доклад на германския социалдемократ Кристоф Щресер за положението на политическите затворници в Азербайджан.
Как така организация, основана за защита на човешките права, застава на страната на един автократичен режим? Европейската инициатива за стабилност (ЕSI), мозъчен тръст в Берлин, е изковала за случая хубавото и подходящо понятие „хайверена дипломация“. С хайвер, екскурзии и луксозни хотели забогателите от нефт и газ авторитарни режими приспиват чуждестранните политици.
Биволъ, който изпрати протест срещу тази безпрецедентна цензура пред Съвета на Европа и международни организации за защита на свободата на словото, и проучва възможността да заведе дело в ЕСПЧ в Страсбург, представя пълния превод на Драгомир Иванов на статията на „Шпигел“ от броя от 22.06.2014 г.
ПОМАГАЧИТЕ НА ДИКТАТОРИТЕ
Съветът на Европа трябва да насърчава демокрацията и човешките права. В действителност обаче деспотите го полват за собствените си цели
Този четвъртък в Съвета на Европа предстои особено събитие. Депутатите от Парламентарната асамблея ще избират нов генерален секретар. Върхов момент, както пише на страницата на Съвета на Европа.
Върхов момент? Не и за германците. В германската политика Съветът на Европа не играе никаква роля. Този път федералното правителство пуска кандидат в надпреварата – бившата правосъдна министърка Сабине Лойтхойсер-Шнаренбергер. Ако тя спечели, за първи път от 35 години германец ще поведе организацията.
Но тя не бива да си прави големи илюзии. Във Външното министерство се говори, че заради слабата подкрепа от Берлин Лойтхойсер-Шнаренбергер почти няма шансове да бъде избрана. Мнозина от депутатите в Бундестага дори и не знаят, че ще се проведе избор. С номинацията на бившия си правосъден министър канцлерът Ангел Меркел ясно даде да се разбере какво мисли за Съвета на Европа. Тя никога не би номинала пенсиониран политик от Свободната демократическа партия за пост, който й е важен.
Ако на Запад никой не се интересува от Съвета на Европа, то в страни като Азербайджан интересът нараства. В началото на годината след посещение в централата на НАТО в Брюксел президентът Илхам Алиев застана пред няколко журналисти. Дали все още твърди, че в Азербайджан няма политически затворници, попита един репортер. „Да, естествено“, отговори Алиев. „Това е потвърдено от Парламентарната асамблея на Съвета на Европа.“
Автократът е прав. Мнозинството от депутатите в Страсбург отхвърлиха доклад на германския социалдемократ Кристоф Щресер за положението на политическите затворници в Азербайджан. Щресер днес е пълномощник на германското правителство за правата на човека.
Съветът на Европа бе създаден през 1949 г. от 10 европейски демокрации, за да насърчава човешките права и правовия ред. Днес той включва 47 членки и служи на деспоти като Алиев да оправдават състоянието в страните си. Тогава нуждае ли се Европа от организация, която да призовава страни като Германия да действат по-твърдо срещу расизма, а в същото време парламентаристите й не само да лягат покорно пред авторитарен режим с достатъчно пари, но дори да му помагат в пропагандата?
Асен Йорданов е здрав тип, обучавал е войници на самозащита и притежава пети дан по карате. За журналист в България това може да е от полза. Веднъж четирима мъже с ножове го издебват край дома му, вероятно за да го убият. Той успява да окаже съпротива и да се спаси.
Йорданов управлява интернет сайт в България, който пише за организираната престъпност и корупцията до най-висшите етажи на държавата. Това му носи множество съдебни дела, но и Лайпцигската награда за свободата и бъдещето на медиите. Йорданов очаквал да намери в Съвета на Европа подкрепа за дейността си.
Опитът му с организацията се оказва доста особен. Миналия ноември Съветът на Европа го кани да представи на Световния форум за демокрация заедно със свой колега основаната от него интернет платформа BalkanLeaks. В залата той говори за работата си и за корумпираността на водещи български политици и семействата им. Презентацията му тогава събрала много овации, казва той по време на разговор в София. За негова изненада обаче видеото от изявата му не е качена от Съвета на Европа в страницата на форума. На въпроса защо служителите първо посочват технически проблеми. Йорданов продължава да настоява и Съветът на Европа накрая се ангажира да публикува видеозаписа – но в „модифицирана форма“, както гласи обяснението.
Практически това означава, че конкретните обвинения на Йорданов вече не могат да се чуят. „Предварително бе договорено да не се споменават имена“, обяснява говорителка на Съвета на Европа. Йорданов обаче не знае нищо за подобна уговорка. Поведението на Съвета на Европа той си обяснява другояче: Вероятно натискът от България е бил твърде силен. „В публиката разпознах няколко човека“, казва той. „Веднага след доклада те са се обадили в София. Не съм очаквал да бъда цензуриран от организация, която уж се бори срещу цензурата.“
Може би той би бил по-малко изненадан, ако бе говорил преди това със Щресер. Въпреки многобройните запитвания Щресер така и не получи разрешение да посети Азербайджан. В крайна сметка се срещна в Берлин с правозащитни групи, адвокати и опозиционери, за да събере информация за доклада си. Той е успял да намери доказателства, че в Азербайджан има десетки политически затворници. Но това въобще не впечатлява мнозинството от депутатите в Съвета на Европа, докладът му е отхвърлен със 125 срещу 79 гласа.
Как така организация, основана за защита на човешките права, застава на страната на един автократичен режим? Европейската инициатива за стабилност (ЕSI), мозъчен тръст в Берлин, е изковала за случая хубавото и подходящо понятие „хайверена дипломация“. С хайвер, екскурзии и луксозни хотели забогателите от нефт и газ авторитарни режими приспиват чуждестранните политици.
И германски политици с удоволствие се възползват от щедростта на азербайджанците. Бившият икономически министър от редиците на Християнсоциалния съюз (ХСС) Михаел Глос пътува с други парламентаристи до Баку на разноски на тамошното правителство – включително бизнес класа, луксозен хотел, гала вечеря, че и реч на държавния глава Алиев. По-рано бившият депутат в Бундестага от ХСС Едуард Линтнер отговаряше в Съвета на Европа за докладите за състоянието на човешките права в Азербайджан. Толкова добре си свърши работата, че се издигна до управител на Дружеството за подпомагане на германско-азербайджанските отношения в Берлин. Това е лобистка организация, финансирана от Баку.
Парламентаристите в Съвета на Европа по най-различни причини заемат страната на Азербайджан. Руските депутати и повечето от турските им колеги гласуваха заедно с азербайджанците срещу доклада на Щресер. Към този „мрачен алианс“, както го наричат в Страсбург, често се присъединяват и депутати от Испания и Италия, както и британските тори.
Миналия октомври Алиев бе преизбран за президент на страната. Неокончателните резултати и данните за активността бяха оповестени от азербайджанската ЦИК още в деня преди изборите – уж поради техническо недоглеждане. Наблюдателите от ОССЕ констатираха заплахи срещу опозицията, ограничаване на правото на събиране, неравен достъп до медиите и притеснително много нередности в самия изборен ден.
Делегация от Съвета на Европа обаче излезе с напълно друго заключение: Изборите са свободни, честни и прозрачни, обясни ръководителят на германската група и депутат от Християндемократическия съюз (ХДС) Аксел Фишер. В изборния ден той бил в страната и при посещението на секция не видял нищо нередно, казва той. „Шокиращо е с каква лекота Азерблайджан успя да подкопае Съвета на Европа“, посочва председателят на мозъчния тръст ESI Гералд Кнаус.
Междувременно в германското правителство вече открито се поставя под въпрос бъдещето на организацията. „В Съвета на Европа се наблюдава тенденция да се релативират основните човешки права заради съответната културна идентичност“, казва Щресер. „Ако това устойчиво се наложи, то повече нямаме нужда от Съвета на Европа.“
Презентация на Balkanleaks в нецензурирана версия
- Как е парцелирана България
Направих си труда да групирам по банки справките за парите на държавните фирми. Таблицата, която се получи, ми заприлича на салфетка, върху която „великите сили“ са си поделили България – пише Иван Бедров в Дойче Веле.
Тези дни министерствата публикуваха справки за концентрацията на средства на техните фирми в определени банки. Бяха задължени да го направят заради приетите от служебното правителство нови правила за парите на държавните фирми, които забраняват концентрацията да надхвърля 25 процента.
Когато обединих данните от всички министерства и ги групирах по банки, таблицата, която се получи, ми заприлича на салфетка, върху която великите сили са прекроявали света по време на преговори. Парцелирането на България може и да не е новина за някои, но широката публика чак сега получи официални данни за това.
За мен, за теб…
И така: енергетиката е за Корпоративна търговска банка (КТБ), транспортната инфраструктура е за ТИМ, дърводобивът е за хората на Доган, малко има и за Цеко Минев, а парите на АЕЦ „Козлодуй“ съжителстват с пари, които участват в изненадващи медийни сделки.
КТБ държи почти всички пари на държавните енергийни дружества: 96% от средствата на „Булгартрансгаз“, 90,85% от парите на „Булгаргаз“, 94,76% от сумите на Електроенергийния системен оператор и 88,20% от наличното в сметките на Българския енергиен холдинг. Това е кръвоносната система на България – инфраструктурата за пренос на електроенергия и газ, както и фирмите, които осъществяват производството и доставката на тези ресурси.
Проблемите, произтичащи от подобна концентрация, са най-малко два:
– Проблем номер 1: Огромен финансов ресурс е в ръцете на един икономически играч, който става несъразмерно по-голям от останалите, навлиза мощно в други сектори, изкривява средата и става изключително агресивен, когато някой посегне към властта му. Да си припомним как Цветан Василев атакува президента Плевнелиев в интервю за австрийския вестник „Дер Щандарт” точно в момента, когато служебното правителство обяви плановете си за нови правила за държавните пари. Атаката на Василев си имаше и продължение – тя бе подхваната и от медийната империя около КТБ.
Интервюто, в което Василев напада Плевнелиев. Снимка: БГНЕС
– Проблем номер 2: Държавата е тотално зависима от един човек. Случайно забавяне на няколко превода може да застраши цялата българска икономика и да остави без ток или газ хиляди потребители. И цялата тази власт е на едно място. Лицемерно е политиците да говорят за диверсификация на енергийните доставки, а да не говорят за диверсификация на риска от управлението на парите на държавните фирми.
Другите риби
На фона на енергетиката, концентрацията на парите от другите сектори изглежда направо като детска игра. Всичко по крайбрежието се е ориентирало към Централна кооперативна банка (ЦКБ) – от групата на „Химимпорт“, популярна вече не само във Варна като ТИМ. 100 процента от парите на „Индустриална зона Варна Запад“ и „Индустриален и логистичен парк Бургас“ са във въпросната банка. На същото място са и повечето пари на ВиК-дружествата в двата града. Държавното предприятие „Пристанищна инфраструктура“ е поверило на ЦКБ 91,95% от средствата си, а „Летище София“ държи там „само“ 58,50% от парите си.
Всички държавни горски предприятия, които управляват дърводобива, имат предпочитания към турската Д-банк – и то още от времето, когато секторът беше в ръцете на ДПС. Смолянското предприятие държи 61,05% от парите си в тази банка, приносът на Шуменското и Сливенското е по-скромен – едва 28,75% и 25,99% от парите им са на това място. Има и едно изключение – Благоевградското предприятие е предпочело да повери 54,18% от парите си на Първа инвестиционна банка на Цеко Минев. Вероятно това няма нищо общо с факта, че на тази територия е концесионираната ски-зона над Банско.
Процентите не показват абсолютните стойности, но пък е повече от ясно, че 42,54% от парите на АЕЦ „Козлодуй“ са повече от абсолютно всички пари на ВиК-дружествата. Управляваната от депутат от ГЕРБ ядрена централа е поверила този процент от парите си на Инвестбанк. Втората новина около тази банка е, че тя пое от друга банка кредита на двата най-големи вестника – „Труд“ и „24 часа“. Те вече се радват на нов собственик, който е неизвестен на публиката.
И какво от това?
В чии ръце е България?
Колкото и да вярваме в силата на демокрацията, тези данни натрапват извода, че зад фасадата от политически партии, които се явяват периодично на избори, България се управлява от група олигарси. Демократичната опаковка им позволява да преобразуват икономическата си мощ в политическо влияние. И обратното: политическото влияние – в икономическа мощ.
Служебното правителство направи крачка напред към нормализиране поне в една сфера. Правилата вече са приети, информацията вече е публична. Работа на следващото правителство е да прилага тези правила. И най-вече – да устои на натиска на олигарсите. Ако иска, разбира се.
- Костов: Пеевски няма, има Доган
Ситуацията около централната банка и двете търговски банки е преди всичко следствие на политическата криза и представлява „вторично торнадо”, което се завихря. Това заяви Иван Костов пред телевизия BulgariaOn Air, коментирайки ситуацията в КТБ.
„Някои предпочитат да го наричат конфликт „Пеевски – Цветан Василев”, аз мисля, че Пеевски няма, има човек, който седи зад Пеевски и той се казва Ахмед Доган, и конфликтът има друго естество”, категоричен бе Костов. Той призова за успокоение на обстановката и подчерта, че Българската народна банка и правителството имат огромни възможности, с които да не допуснат фалита на Корпоративна търговска банка и „Креди Агрикол България“. Според Костов предприетите мерки от БНБ са най-чистият и лесен начин за разрешаване на възникналата криза.
По думите му сегашната ситуация е много по-различна от кризата през 1996-1997 г. Тогава държавата не е разполагала с никакви средства и е трябвало да остави 14 банки да фалират.
„Сега обаче проблемите са следствие на политическа, а не икономическа криза, а държавата има достатъчно ресурси“, обясни бившият премиер.Костов посочи, че прокуратурата разстройва доверието в Българска народна банка.
Институцията е била третирана по абсурден начин от прокуратурата, категоричен е икономистът.
„Повдигането на обвинения срещу подуправител на БНБ е абсурдно, това не се случва никъде в света”, посочи Костов. Разследванията на дейността на БНБ трябва се правят с вътрешни комисии, далеч от вниманието на обществото и медиите. Причината е, че когато се действа по начина, който виждаме през последната седмица, имаме нападение срещу финансовата система на страната”, коментира Костов.Заради дефлационните процеси няма да е възможно България да постигне 2.1% ръст на икономиката, категоричен е бившият премиер.
„Катастрофално е състоянието с привличането на инвестиции, заради лошото време няма да се изпълнят и очакванията за селското стопанство и туризма”, смята той.
Източник: в. „Сега“
- Българин взриви публиката на „Америка търси талант“
22-годишният българин Кристиян Стойнев взриви публика и жури по време на неговия номер в предаването „Америка търси талант“.
Кристиян е пето поколение цирков артист, син на Иван Стойнев – акробат, напуснал България, когато е бил едва на 13 години, за да участва в представленията на различни циркови трупи.
Майката на Кристиян, Марица Атейди, е изпълнителка на акробатични номера във въздуха и е от известната фамилия Атейди, която държи най-стария, най-големия и най-посещавания цирк в Мексико.
По време на своя номер в предаването Кристиян успя да балансира изправен на ръце върху бутилка. Не само, че използва само едната си ръка, ами дори успя да запази равновесие с един пръст върху тази бутилка.
Кристиян успя да впечатли дори радио водещия Хауърд Стърн, който е известен в предаването като човекът в журито, който трудно може да даде положителна оценка.
Източник: OFFNews.bg
Видео от номера на Кристиян и реакцията на публиката и журито:
- Пеевски изкърти капака на кутията на Пандора
Кой държи 80% от „Булгартабак“, кой командва Темида, как „работи“ законът срещу офшорките и какво общо има с всичко това този успял мъж на 33 г.
.
Юлиана Бончева, в. „Сега“
Заплахи за убийства и рекет, злепоставяне на банки и акционери, употреба на медиите за разчистване на сметки и прокурорски екшъни – този филм и преди сме го гледали, но се надявахме, че като сме цивилизован член на ЕС, няма да има нови сезони и епизоди. Шумните разпри между кръговете около депутата от ДПС Делян Пеевски и около банкера Цветан Василев показаха, че много сме се лъгали.
Мощното бизнес съдружие Василев – Пеевски, в чиято орбита влизат енергетика, цигари, медии, петрол, финанси, се разпада с медиен гръм и прокурорски трясък. От двете страни летят обвинения в заплахи, манипулации, а внушителният депутат се оплаква, че е погнат от килъри. Слава Богу, убити няма и никой не вярва, че банкерът е възложил на трима бизнесмени да „очистят“ депутата, но атмосферата е нагнетена и зловонна. Засега няма ясен отговор на въпроса защо се развали дослукът, но със сигурност става дума за много пари и една от ябълките на раздора е холдингът „Булгартабак“, сполучливо наречен от един от директорите в КТБ
„дружеството с изразен политически нюанс“
Бизнесите са като империите – когато станат прекалено големи, стават неуправляеми зони на конфликти и започват да се разлагат и разпадат.
Опасните връзки между ДПС, Делян Пеевски и цигарения холдинг имат дълга история и периодично взривяват обществени „бомби“. А най-големите скандали за „Булгартабак“ гърмят точно когато ДПС е на власт. И винаги имат здраво усукани политико-икономически корени. Основните цигарени фабрики отдавна щяха да са собственост на „Бритиш Амеркан Табако“, ако не беше партията на Доган. В началото на 2005 г. Лидия Шулева (НДСВ), като министър на икономиката, беше пред подписване с БАТ, но коалиционният партньор ДПС не хареса условията (или избора на купувач) и провали с гръм и трясък приватизацията с цената на политически разрив между двете партии.
Самият Пеевски от „малък“ е цар на скандалите, от които умее да се измъква сух. Започна се, когато по времето на „царския кабинет“ 21-годишният активист на младежкото НДСВ по неведоми пътища стана парламентарен секретар на транспортното министерство и влезе в борда на „Пристанище Варна“. Калинките може и да са патент на ГЕРБ, обаче
пеевците се оказаха далеч по-жилави и с по-голям размах
Младата надежда на НДСВ бързо се преориентира към ДПС, като междувременно стана зам.-министър на бедствията и авариите, при това с ключов ресор – Държавния резерв. Тогава не питахме Кой, а Защо? Чудехме се какви точно качества бяха трамплин на кариерата му. Докато се чудехме, гръмна скандал, който звучеше като край на кариерата на напористия Пеевски. И той беше заради „Булгартабак“.
Пеевски бе централна фигура в грандиозен корупционен скандал през 2007 г., когато две следователки и Корнелия Нинова, тогава зам.-министър на икономиката, обвиниха шефа на националното следствие Ангел Александров, че ги е притискал и изнудвал във връзка с „Булгартабак“, Държавния резерв и Комисията по хазарта. Александров пък обяви, че икономическият министър Румен Овчаров го е заплашвал с физическо ликвидиране. А тогавашният шеф на „Булгартабак“ Христо Лачев се оплака, че е бил изнудван от Ангел Александров и Делян Пеевски (зам.-министър на бедствията и авариите). Пеевски и Нинова бяха уволнени. Пеевски беше разследван за използване на служебно положение за набавяне на противозаконна облага. „През януари – март 2006 г. настоявал „на близки до него фирми да бъде осигурена работа с „Булгартабак“, срещу което ще се получи облага“, обясниха от прокуратурата. „Ако бъдат събрани достатъчно данни, ще им бъдат повдигнати обвинения!“, обясни Маргарита Попова, тогава прокурор и говорител на обвинението, а днес вицепрезидент.
Достатъчно данни, въпреки обилните записи със специални разузнавателни средства, не бяха събрани. Всички дела и проверки по БТ скандала от 2007 г. бяха прекратени, а в края на същата година бившият зам.- министър на бедствията стана следовател. От лятото на 2009 г. до днес Пеевски е депутат. Миналото лято се прицели в ДАНС и предизвика такава обществена експлозия, че едва не катурна кабинета и парламента. Кой знае на какви чудеса щяхме да станем свидетели, ако беше оглавил ДАНС, както се канеше и заканваше!
Защо обаче днес пак го „топят“ за „Булгартабак“? Холдингът вече е 100% частен – след приватизацията през 2011 г., по времето на ГЕРБ, регистрираната в Австрия „БТ инвест“ купи почти 80% от холдинга. Нещата изглеждаха ясни – фирмата бе дъщерна на руската ВТБ – Внешторгбанк, а банката на Василев КТБ се спрягаше като помощник в сделката. ДПС тихомълком благослови сделката за фирмата, от която зависи основната част от електората му. Сигурен знак, че тя е отишла в „правилните“ ръце.
Но през февруари 2014 г.
се разви гръмотевична буря с мирис на офшорки и тютюн
„БТ инвест“ смени собственика си и 80% от акциите на „Булгартабак“ този път се оказаха буквално в две ръце – на анонимен гражданин, живеещ в чужбина. Формално купувачът бе лихтенщайнска офшорка, притежавана от друга офшорка – от едно арабско емирство. Тези фирми са само формални носители на права, а всъщност физическо лице ще упражнява контрола, обяви Комисията за защита на конкуренцията. И понеже ставало дума за физическо лице, което не развива бизнес, то можело да си остане анонимно. Така хем БТ е публична компания, хем (почти) никой не знае кой държи близо 80% от акциите. Знаят се само малки акционери – като базираното в Люксембург дружество E. Miroglio Finance и КТБ, които имат по 6-7%.
Междувременно депутатът Пеевски от ДПС се подписа като съавтор с колегата си Йордан Цонев под проектозакон за отбиване на офшорките от кранчетата на българската икономика – уж да станело ясно кой реално участва в обществени поръчки, концесии и приватизации, медии и прочее. Законът е приет и естествено не върши никаква работа – дори да се изпълнява стриктно, най-много
ще ни отведе до някой скромен и неизвестен Джон, Ханс или Питър,
който си изкарва прехраната, като си дава името и замества на хонорар истинския собственик за пред регистри и медии.
Че случаят с „Булгартабак“ е точно такъв, за пореден път бе доказано покрай войната Пеевски-Василев. КТБ на два пъти се опитва да смени мениджмънта на компанията и да получи дивидент от печалбата – веднъж чрез E. Miroglio Finance SA и втори път – директно. Директорите на КТБ в прав текст обявиха, че прокурорската акция срещу Цветан Василев е започнала, когато банката е предприела мерки срещу две фирми, контролирани от Делян Пеевски и свързани с „Булгартабак“, които не си обслужват кредитите. Те иронично натъртиха, че нито КЗК, нито КФН са успели да разберат кой е истинският собственик на тютюневия холдинг. Тирадата им само доказа публичната тайна, че КТБ с охота е финансирала икономически спорни, но политически „правилни“ сделки. И че ще е големият губещ, когато се лиши от управленски гръб. В отговор „Булгартабак“ пък обяви, че закрива всички сметки в банката. Всички тези действия ясно показват, че Делян Пеевски има пряко отношение и може да влияе върху работата на тютюневия холдинг и фирмите, свързани с него.
Дали той е физическото лице, което реално притежава „Булгартабак“?
Отговор на този въпрос трябва да дадат две независими по закон комисии. Първата – Комисията за защита от конкуренцията, вече отказа да предостави тази информация с доста спорни мотиви. Втората – Комисията за финансов надзор, засега се е снишила и не е взела отношение по битката за контрол в една публична компания. Има трети фактор, ефектът от чиито действия за момента е трудно да се прогнозират – прокуратурата. Тя назначи проверка по сигнала на „Протестна мрежа“ за неясно финансиране на Делян Пеевски, Цветан Василев и Николай Бареков, поиска и НАП да направи пълни данъчни ревизии на триото, привика на разпит Пеевски. От там също може да излязат интересни факти.
Следващият директен сблъсък между лобитата на Пеевски и Василев ще е на 30 юни, когато е насрочено редовно събрание на акционерите на „Булгартабак холдинг“. В дневния ред са включени отчет за дейността, финансов отчет за 2013, решение какво да се прави с печалбата и др. Събитията на 30 юни може да се окажат ключови за бъдещето на холдинга и ключ за разгадаването на ролите и сблъсъка на двете групи акционери – кръга около Пеевски и кръга на Цветан Василев и КТБ. Истината обаче е, че докато държавните контролни, надзорни, правоохранителни и правораздавателни органи не си вършат работата, „Булгартабак“ ще зее като кутията на Пандора, от която все ще изскачат скандали. И всички напразно ще се питаме КОЙ стои зад Пеевски и КОЙ държи 80% от „Булгартабак“.
- Бивш председател на ДАБЧ: Правителството загърби българите в чужбина
Росен Иванов: От една година правителството загърби изцяло българите в чужбина. Работата по създаване на национална стратегия за запазване и развитие на отношенията между българската държава и българските общности по света също бе спряна на етап „работен проект“
.
Интервю на бившия председател на ДАБЧ Росен Иванов
за Агенция „Фокус“
Росен Иванов. Снимка: News.bg Фокус: Г-н Иванов, как ще коментирате, една година след вашето напускане, работата на правителството с нашите сънародници от историческата диаспора и новата българска емиграция?
Росен Иванов: По обясними причини не бих желал да коментирам подробно дейността на ДАБЧ, но мога да кажа, че в краткия период на своето съществуване Българското правителство, начело с премиера Пламен Орешарски, загърби почти изцяло политиката по отношение на българите, живеещи в различни краища на света. Освен традиционните исторически общности, създадени от наши сънародници в резултат на определени исторически събития и политически грешки, извън България има многобройна съвременна емиграция. Тя се формира в резултат на засилването на миграционните процеси, особено през последните петнадесет години, когато се създадоха значителни като брой и състав български общности по целия свят. Това изисква адекватна държавна политика към българите зад граница, които са неделима част от нашия народ.
Спокойно можем да кажем, че такава политика през последната година не е планирана като цялостна държавна дейност, нито се провежда в необходимите параметри. А целта на такава политика в нейната съвкупност е запазването на националното съзнание на сънародниците ни, задълбочаване и разширяване на връзката им с България, създаване на необходимите условия за завръщане и адаптирането им към живота в нашата страна.
Фокус: Какво би могло да се направи с оглед на постигане на тази цел – изграждане на адекватна държавна политика към нашите сънародници извън България?
Росен Иванов: Постигането на тази цел може да бъде реализирано по различни начини. Един от тях е създаване на модерно законодателство, съобразно новите моменти в отношенията държава – български общности извън България, чрез приемането на нови нормативни актове и адекватно изменение и допълнение на съществуващите, както и прецизиране на правната терминология в тази област. В тази насока напълно е изоставена идеята за създаване на нов Закон за българите и българските общности извън Република България, въпреки че сега действащият Закон за българите, живеещи извън Република България, явно не е способен да изпълни своите задачи като нормативен акт. (По времето, когато Р. Иванов бе председател на ДАБЧ, Агенцията предложи проект за нов закон за българите в чужбина, който съдържаше много празноти и недостатъци, и след аргументирани реакции на български граждани и организации в чужбина този проект бе замразен – бел. ред.) Работата по създаване на национална стратегия за запазване и развитие на отношенията между българската държава и българските общности по света също беше спряна на етап „работен проект“.
Не се прави почти нищо за разширяване правата на българските граждани, живеещи извън България, свързани с реалното им участие в политическия живот и управлението на страната. Не се предвижда по-активно включване на представители на българските общности по света в обществения живот, което държавата може да направи чрез разширяването на възможностите за това. Държавната политика е сведена до стандартното функциониране на тясно специализираните органи – МВнР и ДАБЧ, както и МОН по отношение на образователната дейност сред българите по света. В тази насока не са предприети действия за разширяване на помощта от държавата чрез увеличаване на отделените средства за образование и култура.
Не се предвиди нищо за активно подпомагане дейността на българските общности чрез целево секторно финансиране в областта на реализирането и защитата на правата на българите по света, образованието на роден език, запазване на културните връзки с България, медиите зад граница, социално-осигурителната политика и религиозните общности. Необходимите финансови средства за реализиране на държавната политика можеха да бъдат осигурени чрез създаване на специализирани фондове и програми за българите извън България. Такова финансиране ще даде възможност за създаване на многоцелева и многопрофилна система за информационна логистика, което да осигурява добра комуникативност между държавните, общинските и неправителствените органи и организации в България от една страна и българските общности по света – от друга. С действията си изпълнителната власт не спомогна за развитие на структурно обособена и реално действаща система от органи на изпълнителната власт и държавната администрация, както и пълноценното включване на структури от неправителствения сектор в реализирането на тази политика.
В недостатъчна степен е и участието на държавата в работата с младите сънародници и създаването на необходимите условия за завръщането им в България. Особено внимание трябва да се обърне на пълноценния контакт с българските културни и просветни дружества на нашите сънародници от историческите общности в близки или съседни държави. Необходимостта от такава тясна връзка ясно пролича при възникването и развитието на ситуацията в Украйна. Тя би била от съществено значение при развитие на конфликта там и евентуална имигрантска вълна към нас.
Липсва последователна и ясна политика към българите и техните сдружения от Западната част на Балканския полуостров, които са реално най-близките общности до България. Това доведе до редица проблеми, свързани с българското национално съзнание и произход, чието решение други държави като Унгария и Румъния отдавна са намерили.
Фокус: Какви ще бъдат, според Вас, последиците от тези недостатъци на държавната политика спрямо българските общности отвъд граница, които изброихте?
Росен Иванов: Непровеждането на ясна и последователна политика към българите и българските общности по света е всъщност отказ от политика към част от собствения ни народ, което съвсем скоро неизбежно ще доведе до сериозни проблеми не само във връзката държава – български общности, но и във външната политика, националната сигурност и отстояването на българската идентичност сред нашите сънародници по целия свят.
Държавата няма право да игнорира около 4 млн. наши сънародници, живеещи извън България.Фокус: Каква роля трябва да играе ДАБЧ, с оглед допринасянето за тези политики и изграждането на функциониращи механизми за грижа и приобщаване на съгражданите ни в чужбина?
Росен Иванов: Държавната агенция за българите в чужбина трябва да заема много сериозна роля, а дали ще продължи да бъде ДАБЧ или ще се премине към създаване на по-сериозна административна структура е въпрос на управленческо решение, но и в двата случая тази структура трябва да има много по-дълбока и съществена роля, както и необходимите административни капацитети и възможности, за да може успешно да провежда посочената по-горе политика и да не се позволи разпиляването, и изчезването на българския народ по целия свят.
- Бедствието в Добрич и региона продължава
Бедственото положение в Добрич и региона продължава и в неделя заради наводненията, причинени от проливния дъжд преди два дни. Градът даде два жертви, а във Варна загинаха 11 души. Все още има обявени за издирване хора, сред които и две деца.
Много места в Добрич остават под вода, тъй като канализацията е затлачена. Без ток все още са около 800 домакинства в града.
Така изглеждаше Добрич преди два дни. Снимка: Нова ТВ Поради опасност от скъсване на стената на язовир Ботева, се извършва евакуация на всички жители на село Ново Ботева, съобщиха от МВР. Спасителни екипи са предприели всички възможни действия за осигуряване на безопасността на жителите на населените места, разположени по пътя на евентуалната приливна вълна. Извършва се постоянен обход на водоема и се наблюдават критичните и заливните точки. Няма пряка опасност за приливна вълна в посока град Добрич, успокояват от вътрешното ведомство.
Улица в Добрич. Снимка: Нова ТВ На помощ за отводняването на улиците в Добрич, където на места водата стига 50-70 см, е повикана техника от съседни общини, съобщи пред БНР кметът на града Детелина Николова. Създадена е организация за всички, които помагат в разчистването, да изхвърлят отпадъците в депото на града, без да плащат таксата за депониране.
Вече е пусната водата в града, но хората, които живеят във високите части, все още са без водоснабдяване. Повече от 800 абонати остават и без ток, тъй като все още 20 трафопоста, пострадали от наводнението, са извън строя.
Една от многото наводнени къщи в Добрич. Снимка: Vesti.bg В почистването на града и раздаването на вода за засегнатите от приливната вълна са се включили доброволци, но кметът призова за още помощ. Екипи на общинската администрация са започнали да описват щетите от потопа в събота.
Във Варна продължава разчистването на пораженията от калния порой в квартал „Аспарухово“. Близо сто души от военно-морските сили и десетки курсанти от Военно-морското училище в града са се присъединили към работещите вече по улиците около 500 доброволци. С пожарникари и други служби общо по разчистването на инфраструктурата на града и залетите домове работят 800-900 души.
Кметът на града Иван Протних обяви, че се подготвя принудителната евакуация на редица живеещи в квартала. Те не искат да напуснат домовете си, които са в много лошо състояние и представляват опасност за живота им
Като цяло в Североизточна България положението остава сериозно, след като стана ясна, че нивото на река Дунав край Силистра през последното денонощие се е покачило с 13 см и в неделя сутринта водният стълб е бил 323 сантиметра, по данни на Агенцията за проучване и поддържане на плавателния път по Дунав. По обяд е отчетено ново повишение от 2 см.
Очакването ниво за утре е 344 сантиметра, което все още е далеч от критичните 777 сантиметра.
Няма информация за сериозни щети и пострадали хора от дъждовете през последните дни в Силистренско.
Причина за трагедията от четвъртък вечер са допуснатите незаконни постройки в дерето край варненския квартал „Аспарухово“, както и изградените от собствениците на имотите там бетонни огради, коментира в неделя пред БНР транспортният министър Данаил Папазов.
По най-пострадалата улица в квартала придошлата вода е тръгнала като в улей заради именно тези високи огради. Не може да се дават разрешения за строителство без необходимата инфраструктура, посочи Папазов, с което насочи отговорността към местната власт.
„Всички си строят къщи и огромни огради, нареждат си много добре двора, но никой не мисли за това зад него“, допълни министърът.
Той очаква на предстоящото заседание на правителството в сряда да се вземат адекватни решения в отговор на огромните щети.
Източник: Mediapool
- Страхотна България с драматична първа волейболна победа в Чикаго
Капитанът на националния ни волейболен отбор Тодор Алексиев изтъкна значението на страхотната публика в Хофмън Естейтс за знаменитата първа победа над САЩ с 3:2 в Световната лига.
Мъжкият национален волейболен отбор на България прекъсна изключително негативната си серия от 7 поредни загуби в Световната лига и записа първа победа в тазгодишното издание на турнира. Възпитаниците на селекционера Камило Плачи показаха много силна игра и надделяха драматично като гости САЩ с 3:2 (26:24, 25:17, 14:25, 13:25, 15:12) във втората среща помежду им от 5-ия кръг в Група „В“ на турнира, играна тази нощ пред близо 4500 зрители, повечето от които български фенове, в зала „Сиърс Сентър“ в Хофмън Естейтс. Така българите освен, че постигнаха първа победа в тазгодишната Лига, успяха и да прекъснат серията на янките от 7 поредни успеха. Българските волейболисти са на последното 4-то място във временното класиране с 4 точки след 1 победа и 7 загуби, докато воденият от Джон Спероу тим остава начело с 19 точки след 7 победи и 1 загуба. Следващия уикенд България гостува на Сърбия, а САЩ са гости на настоящите победители в надпреварата от Русия.
Трябва да се отбележи невероятния обрат, който сътвориха българските момчета в първия гейм. България изоставаше с 19:24 в края, но успя да измъкне гейма с 26:24 след страхотна серия от сервиси на Тодор Скримов. След това българските „лъвове“ продължиха да натискат американците със силни и мощни начални удари и взеха втората част с яубедителното 25:17. Третият гейм бе почти огледален на втория, но в полза на САЩ – 25:14. Четвъртата част тръгна равностойно, но след това американците наложиха играта и след отлични изяви на Максуъл Холт и Тейлър Сандър я спечелиха с 25:13 и вкараха срещата в тайбрек. В петия решителен гейм българските „лъвове“ показаха по-силен характер и по-голямо желание за победа и в крайна сметка го спечелиха с 15:12, а с това и мача с 3:2. Първият гейм на срещата тръгна много добре за американците, които бързо поведоха с 3:0 след атака на звездата Матю Андерсън, технично пускане на Тейлър Сандър и отлична блокада на Дейвид Лий. България веднага изравни при 3:3 след успешна атака на завърналия се в игра Цветан Соколов, грешка на Андерсън и контра на Тодор Скримов. Играта продължи точка за точка до първото техническо прекъсване, което дойде при 8:7 за янките след силна атака на капитана Шон Рууни. Последва атака в аут на Цецо Соколов и 9:7. Разликата леко нарасна при 15:12 след страхотна блокада на американския разпределител Кавика Шоджи, но българските момчета върнаха две точки след атака и отличен блок на капитана Тодор Алексиев. Втората техническа пауза пък дойде при 16:14 за САЩ след атака-пайп на Сандър. Постепенно преднината на американците нарасна до 19:15 след ас на Максуъл Холт и контра на Сандър, което накара Камило Плачи да вземе тайм-аут. Въпреки това, последва нова успешна контра по правата на Сандър и 20:15. САЩ направиха резултата 22:16 в своя полза след контра на Андерсън. България върна три точки след блокада и мощна контра на Скримов и бомбен ас на Цецо Соколов. Българските „лъвове“ съумяха да стигнат до 24:24 след атака в аут на Андерсън и два мощни аса на Скримов и дори стигнаха до геймбол при 25:24 след трета директна точка от сервис на Скримов. България измъкна гейма с 26:24 след нова атака в аут на Андерсън.
В началото на втората част България успя да дръпне с 5:2 след две страхотни блокади на Николай Николов и отлична блокада на Цецо Соколов. Българите увеличиха преднината си до 8:4 след ас на Ники Николов. Последва нова директна точка от сервис за Ники Николов и технично отиграване на Тодор Скримов и 10:4. Прекъсването, което поиска американския наставник Джон Спероу, даде ефект и САЩ намалиха изоставането си до 7:10 след две грешки на българските волейболисти и ас на Шон Рууни. България веднага си върна предимството при 12:7 след нови две силни атаки на Скримов, а след това при 14:8 след пореден ас на Скримов. Момчетата на Камило Плачи запазиха преднината си до 16:10 след атака в аут на Дейвид Лий от домакините. Последва ас на българския разпределител Добромир Димитров и 17:10, а след това резултатът стана 20:11 след грешка на американците и пусната топка на Ники Николов. В крайна сметка България спокойно затвори гейма в своя полза при 25:17 след грешка от сервис на Тейлър Сандър от домакините.
За началото на третия гейм американският треньор Джон Спероу пусна в игра втория разпределител Майка Кристенсън на мястото на Кавика Шоджи. В игра за САЩ остана и Карсън Кларк, който се появи на полето в края на втората част. Домакините поведоха с 5:2 след атака на Кларк и успешни контри на Максуъл Холт през центъра и на Тейлър Сандър. Въпреки тайм-аута за Камило Плачи, последваха две грешки на българите и 7:2. Техническата пауза пък дойде при 8:3 след мощна атака на Кларк. Последва ас на разпределителя Кристенсън и 9:3. Преднината на янките стана 14:4 след две страхотни блокади на Тейлър Сандър и два поредни бомбени аса на Матю Андерсън. Второто техническо прекъсване дойде при резултат 16:6 след блок на Дейвид Лий. Българските момчета леко стопиха изоставането си до 11:19 след два поредни аса на разпределителя Добри Димитров. Все пак волейболистите на САЩ безпроблемно запазиха предимството си, спечелиха гейма с 25:14 след нова успешна атака на Сандър и намалиха на 1:2 гейма. Четвъртата част започна равностойно до 3:3, след което България дръпна с 5:3 след контра на Тодор Скримов и страхотен блок на Виктор Йосифов. Последваха грешка от сервис на Скримов и контра блок-аут на Максуъл Холт и 5:5. Българските момчета си върнаха преднината при 7:5 след силна атака през центъра на Йосифов и технично отиграване при мрежата на капитана Тодор Алексиев и при 8:6 след мощна атака на Алексиев. Последваха три поредни блокади на Холт и Тейлър Сандър – 9:8 за САЩ и тайм-аут за Камило Плачи. Независимо от това, разликата леко нарасна до 11:9 след мощен ас на Холт. Преднината на американците стана 13:10 след нов блок на Сандър. До втората техническа пауза резултатът стана 16:11 след атака в аут на Скримов и успешна контра на Дейвид Лий. Последваха ас на Сандър и контра на Матю Андерсън и 18:11. Въпреки второто прекъсване за Камило Плачи, домакините запазиха преднината си до 22:12, след което спокойно спечелиха гейма с разгромното 25:13 след грешка от сервис на Виктор Йосифов и вкараха мача в тайбрек.
Петият решителен гейм стартира също равностойно до 3:3, след което България поведе с 5:3 след блокада на Ники Николов и технично отиграване при мрежата на Тодор Алексиев. Въпреки тайм-аута за Джон Спероу, последва атака в аут на Карсън Кларк и 6:3. Размяната на полетата пък дойде при 8:5 за българските момчета след блок-аут на Цецо Соколов. Последваха две грешки на България и блокада на Тейлър Сандър и 8:8. САЩ дори дръпнаха с 9:8 след ас на Матю Андерсън. Последва нов обрат и 10:9 за България след атака на Скримов и ас на Ники Николов. След второто прекъсване за Джон Спероу, последваха грешка на Сандър в нападение и нова отлична атака на Скримов и 12:9. В крайна сметка България взе тайбрека с 15:12 след атака през центъра на Виктор Йосифов, а с това и победата с 3:2. Най-полезен за българския тим стана Тодор Скримов със 17 точки (4 аса, 1 блок, 43% ефективност в атака и 50% перфектно посрещане), а Цветан Соколов добави още 14 точки (2 аса и 29% ефективност в атака) за драматичната победа. За американците Тейлър Сандър (4 блока, 1 ас, 50% ефективност в атака и 43% перфектно посрещане) и Матю Андерсън (2 блока, 3 аса и 29% ефективност в атака) реализираха съответно 18 и 15 точки, но и това не бе достатъчно за успеха. САЩ – БЪЛГАРИЯ 2:3 (24:26, 17:25, 25:14, 25:13, 12:15) САЩ: Кавика Шоджи 3, Тейлър Сандър 18, Матю Андерсън 15, Шон Рууни 7, Дейвид Лий 6, Максуъл Холт 13 – Ерик Шоджи-либеро (Карсън Кларк 8, Майка Кристенсън 2) Старши-треньор: Джон Спероу БЪЛГАРИЯ: Добромир Димитров 4, Цветан Соколов 14, Тодор Алексиев 11, Тодор Скримов 17, Виктор Йосифов 6, Николай Николов 9 – Теодор Салпаров-либеро (Николай Пенчев 1, Венелин Кадънков) Старши-треньор: Камило Плачи.
Източник: Спортал
Volleyball – USA vs Bulgaria 2-3