Авторски
- Какво става с българските архиви в Русия?
Русия е готова да върне на Полша архивите, изнесени по време на Втората световна война, стана известно в сряда. Това е резултат от дългогодишна борба, която поляците умеят да водят.
Те вече получиха част от архивите, включително документи, засягащи разстрелите от 1940 г. в Катинската гора, още през 1990 година. Занесе им ги лично Михаил Горбачов, който поднесе и извинение на Полша за престъплението.
Архивите, които предстои да бъдат върнати, са били съхранявани в секретния фонд на министерството на вътрешните работи на СССР, сега са в Руския държавен архив в Москва.
Там някъде са и българските архиви, изнесени през 1944 година. От които досега не е върнато нищо. Става дума за половината история на Третата българска държава.
За тези архиви през последните 22 и половина години е ставало дума неведнъж. Имаше едно обещание от страна на Путин, когато пак беше президент. Обещан бе договор, също като на поляците сега, само че те умеят да държат на своето.
А тогавашният български държавен глава, историк по професия, при визита в Москва чу подробни обяснения колко е сложна тази работа с архивите, как били разпръснати на различни места и трудно се събирали. А и много неща били изчезнали кой знае къде…
Така или иначе Първанов се върна с обидно тъничка папка. А са изнасяни вагони.
В документалната си книга „КГБ в България“ (Военно издателство, 2009 г.) доц. Йордан Баев пише: „Основната цел на съветските специални служби в тези септемврийски дни (на 1944 – бел.kafene.net)е насочена към издирване на всички възможни документи и персонални свидетелства за дейността на германското, италианското, британското, американското, френското и турското разузнаване в страната. На следващо място са поверителните български архиви (Тайна царска канцелария, министерствата на външните работи, отбраната и финансите, оперативните дела на полицията, Държавна сигурност и РО на Генералния щаб, както и на други държавни учреждения), данните за разкритите съветски разузнавателни групи в България“.
„Кореспонденцията между началника на съветското военно разузнаване ген.-полк. Фьодор Кузнецов и секретариата на Вячеслав Молотов в периода от 23 ноември до 7 декември 1944 г. съдържа 70 страници от описи на документи, взети от дипломатическия архив на българското външно министерство т.е. само тези документи са над 2 хиляди“, пише Баев.
Въпросът за архивите остава открит вече много години и очевидно в момента не само не е приоритет за българските власти, а изобщо не стои на дневен ред. Къде по-важни са договорите на „Лукойл Нефтохим“ или „Южен поток“…
Така че отговорът на въпроса от заглавието е прост – нищо.
Източник: Мediapool/ Kafene.net
- Ваньо Шарков: СДС трябва да бъде основа на единен десен политически проект
На 15 май 2012 г. половината от Националния съвет на СДС гласува за отхвърляне политическото споразумение за развитие на Синята коалиция, която има своето легитимно представителство на местно, национално и европейско ниво.
Гласът на 49 човека се противопостави на гласа на близо 300 000 други, които в три последователни избора (за Европейски и национален парламент през 2009 г. и за местна власт през 2011 г.) подкрепиха обединената реформаторска десница. Същите тези 300 000 очакваха през изминалите три години не просто препотвърждаване на проекта Синя коалиция, но развитието му в консолидирана и перспективна формация с решаваща роля в политическите процеси в България.
Тези 300 000 избиратели очакват днес от нас ясен отговор на въпроса: ще позволи ли СДС с процедурни и апаратни хватки да бъде подменена волята им?
На 8 юли 2012 г. всеки един член на СДС ще се изправи пред своята отговорност – да посочи с гласа си по кой път ще продължи да се развива партията.
А пътищата са два:
– единият, да следваме доверието на 300 000 души, които поискаха от нас да бъдем единна, реформаторска десница, да надградим и разширим влиянието на Синята коалиция, като я превърнем в модерен десен европейски проект.
– другият, пътят на неясните интереси и задкулисни договорки, същият, който на последните президентски избори бе подкрепен едва от 65 000 души и превърна СДС в маргинална политическа сила.
Ние, депутати, евродепутати, кметове и общински съветници от СДС и Синята коалиция категорично заставаме зад единството на традиционната десница.
СДС има отговорност пред демократично мислещите хора в България и трябва да бъде основа на единен десен политически проект, който:
– да доразвие силните страни и успешните политики на обединената десница на местно, национално и европейско ниво;
– да отстрани слабостите на Синята коалиция, свързвани с вътрешни напрежения и протипостовяния, следвайки утвърдените европейски интеграционни практики;
– да преодолее разделението, като работи активно и със самочувствие през всички свои структури в местната, национална и европейска власт в посока изграждане на самостоятелен политически субект;
Единният десен проект трябва:
1. Да отстоява националните интереси без популизъм и с последователни реформаторски политики, базирани на опита и компетентността.
2. Да бъде гарант за спазване на демократичните принципи и ценности.
3. Да спре подмяната на историята на демократичния преход, както и посегателството срещу успехите на реформаторското управление на десницата. Това е положителната основа, върху която трябва да стъпи бъдещото развитие на държавата след застоя, в който я вкараха популистките управления на НДСВ, ГЕРБ и корумпираното управление на Тройната коалиция.
4. Да защити европейския проект на България, чийто основи бяха поставени именно от традиционната десница, а бяха последователно доброволно сдавани на всякакви ново появяващи се политически формации, претендиращи за дясното.
Ние, депутати, евродепутати, кметовете и общинските съветници на СДС и СК ще подкрепим онзи кандидат за лидер на СДС, който ще защити с опита, уменията и авторитета си политиката на единство на традиционната десница.
Разчитаме на честната подкрепа на всички членове на СДС, които въпреки сътресенията продължават да ни бъдат верни и ни дават енергия да поставим на правилния път единната и силна десница.
Д-р Ваньо Шарков
- Сините настояват за електронно броене и отчитане на изборните резултати
„Ние от СДС и Синята коалиция сме категорично за промяна на Избирателния кодекс и то в посока гарантиране истинността на вота на българските граждани”. Това заяви кандидатът за лидер на СДС и депутат от Синята коалиция д-р Ваньо Шарков на среща с местната структура и членовете на СДС в Кюстендил по повод предстоящите консултации при Президента във връзка с Избирателния кодекс. „Едно от нещата, за които настояваме от доста време, е да има електронно броене и отчитане на резултатите. Това ще подобри работата на секционните избирателни комисии, няма да допусне недобросъвестно отношение на някои от членовете в тези комисии и ще бъде предпазен механизъм срещу подмяната на вота на българските избиратели – нещо, на което станахме свидетели в с. Бохот, община Плевен, по време на последните местни избори”, каза Ваньо Шарков.
Той изрази категорично несъгласие с предложението на ДПС- да се позволи воденето на предизборна кампания на турски език в България. „Официалният език в нашата страна съгласно Конституцията на републиката е българският език. Предизборните кампании трябва да се водят на български език, за да бъдат ясни и разбираеми за всички граждани. Искането на ДПС е опит с етнически средства да се печелят политически дивиденти – нещо, което считаме за крайно непочтено”, каза д-р Шарков.
Пред журналистите в Кюстендил той разказа, че евродепутатът на СДС и СК Надежда Нейнски работи в Бюджетната комисия в ЕП по предложение за увеличаване на финансовите средства по Предприсъединителния механизъм за средващата бюджетна рамка на ЕС от 2014 до 2020 г. „Смятам, че Кюстендил е едно от местата, където трябва да анонсираме тази възможност, която се отваря пред западните български общини за усвояване на повече средства от предприсъединителните програми по линия на трансграничното сътрудничество с държави като Македония например. Общините от Западна България трябва да направят всичко възможно да участват в изработването на съвместни проекти за трансгранично сътрудничество, за да може да се използват финансовите средства в предприсъединителните фондове на ЕС за подобряване на инфраструктурата и повишаване на конкурентноспособността в тези райони на България. „Не трябва по никакъв начин да изоставаме с усвояване на европейските средства, защото, знаете, че по време на управлението на Тройната коалиция отбелязахме значителен спад на усвояемостта и сега е моментът да наваксаме”, призова депутатът от Синята коалиция.
Той отново подчерта, че се кандидатира за председател, за да направи силен СДС, който да бъде база за обединение на десницата в България, а това обединение да прерасне в единен десен политически субект. „Ще дам всичката енергия, която имам, за да се получи това обединение, защото то е честно спрямо избирателите- всичко останало- говоренето и в СДС, и в ДСБ за самостоятелно явяване на изборите- е знак за самодостатъчност и самонадеяност, които са необясними за нашите симпатизанти”, категоричен бе д-р Шарков.
Източник: Dnesplus.bg
- Ивет Лалова стана европейска шампионка на 100 м спринт
Най-добрата българска спринтьорка Ивет Лалова спечели титлата от Европейското първенство по лека атлетика в Хелзинки.
Ивет Лалова бе най-бърза на финала на 100 метра с време 11.28 секунди.
Това е най-големият успех в кариерата на 28-годишната Ивет и първи медал за нея от голям шампионат на открито, както и първа титла в историята за България от късия спринт на Европейско първенство.
Финалът на 100 метра бе оспорван, като в по-голямата част от бягането водеше украинката Олеся Пох, но Лалова направи изключително силни последни 30 метра, в които успя да излезе начелo, предаде агенция „БГНЕС“.
Българската спринтьорка финишира с време 11.28 секунди, докато Пох остана втора с 11.32, а бронзът отиде при литовката Лина Гринчикайте.
Ивет направи изключително силно представяне в Хелзинки, като в сериите вчера записа най-добро време за сезона в Европа с 11.06 секунди, а след това спечели и полуфиналната си серия с 11.23.
Източник: Novinite.bg
- Vermont first state to ban fracking
Vermont’s governor has signed a bill making it the first U.S. state to ban fracking, the controversial practice to extract natural gas from the ground.
„This is a big deal,“ Gov. Peter Shumlin said Wednesday. „This bill will ensure that we do not inject chemicals into groundwater in a desperate pursuit for energy.“
Shumlin said fracking contaminates groundwater and the science behind it is „uncertain at best.“ He said he hopes other states will follow Vermont’s lead in banning it.
Source: Cnn.com
- Десет янки са купили български паспорти, за да играят баскетбол в Европа
Българският баскетбол вероятно е най-ефективното действащо депо, от което американски баскетболисти тръгват с българско гражданство към отбори на Европейския съюз.
Това показва проучване на в. „168 часа“, започнато в средата на февруари, три седмици преди лидерът на РЗС Яне Янев и оглавяваната от него комисията „Първанов-Марин“ да изнесе данни за корупционни схеми в спорта и в частност в баскетбола.
Говори се за суми от по 110-150 хил. евро за всеки документ за българско гражданство, който дава правото на играча да бъде менажиран в някой от силните европейски отбори. Там той се регистрира с българския си паспорт като гражданин на Европейския съюз. Според Янев
става дума за даване на подкупи
за десетки случаи в спорта, като в тях са включени и баскетболистите. Против главоломно растящата привилегирована натурализация и за проблема, който тя създава за баскетбола изобщо, открито говори в интервюто си капитанът на националния тим Филип Виденов.
Преди година, заради изваждането на „горещия картоф“, на Виденов е поставена забрана за разговори с журналисти. Това става в момент, в който капитанът задава въпросите: дали натурализацията трябва да бъде така безразборна; каква е връзката на новите „граждани“ с държавата; колко един такъв натурализиран играч е прекарал в страната.
„Все едно някой е пуснал реклама – ако искате паспорт, елате и си вземете!“, категорично заявява в интервю капитанът на националите.
Стига се дори до парадоксалното положение, в което от Българската федерация по баскетбол
категорично да отричат,
че Седрик Симънс е получил второто си гражданство, докато във всички баскетболни сайтове, работещи професионално и следящи изкъсо играчите в Европа, срещу името на баскетболиста е изписано двойната му принадлежност – американска и българска.
Хора, които са близки до спорта, твърдят, че сумата от 110-150 хил. евро за паспорти, е достатъчно компенсируема на следващите етапи от кариерата на състезателя в по-силни и далече по-платежоспособни западни тимове.
Проучването на вестника показва, че през последните шест години – от 2006 до 2011 г., през българските отбори по баскетбол са преминали общо 62-ма американски играчи (средно по 10,3 баскетболисти на година), като мнозинството от тях са тъмнокожи. Точно те правят спорта по-зрелищен.
Но едно от изискванията на Закона за българското гражданство е минималното 5-годишно пребиваване на чужденец в страната
Пресмятанията за десетимата янки показват, че болшинството от тях не са се задържали у нас за повече от 28 месеца, време напълно достатъчно, за да бъде уредена покупко-продажбата, да се извадят документите за българско гражданство и населението на страната да се увеличи с един неограмотен състезател.
За атлети, които са особено важни за развитието на българския спорт, административните дела, разбира се, са със съкратени срокове. Тук обаче излиза любопитен факт – от всичките баскетболисти, придобили в последните 2-3 години български паспорти, само един е бил със значителен принос за националните гарнитури в този спорт – Ърл Роуланд. Той е играл за националния тим на България. А с това джентълменско поведение си е спечелил огромното спортно уважение и аплаузите на публиката.
Във всички случаи предложението за натурализацията на такива спортисти се прави от Министерството на физическото възпитание и спорта до Министерството на правосъдието.Следва издаването на държавния указ от президента. Общият набор от задължителните документи надхвърля дебелината на средно голям класьор в счетоводство. Сред тях е и
документът за владеене на български език,
издаден от Министерството на образованието и науката или нотариално заверено копие от диплома за завършена степен на образование в Република България (основно, средно, колеж или висше).
„Повечето от тези момчета нямат дори и елементарни познания по български език – категорично заявява един от действащите в момента съдии. – За тях е достатъчно внимателно да следят играта и, понеже са професионалисти, на терена нямат никакви ядове по време на мач. Как точно се оправят във всекидневния живот ми е много трудно да кажа.“
„168 часа“ успя лично да се убеди в това твърдение по време на мача на баскетболните ни звезди в „Арена Армеец“. Единственият натурализиран гражданин от общо осемте тъмнокожи баскетболисти в софийската арена бе Андре Оуенс.
Още на влизане в залата, а след това по време на разгрявката „размених“ няколко думи с играча на „ЛукОйл-Академик“, пожелавайки му умишлено отборът му да загуби този мач. Широко усмихнат Андре отговори „Блягудариа многу“. В хода на срещата се оказа, че
речниковият му запас се изчерпва още с “Дай, дай!” и “Бий, бий!”
За десет атлета, пристигнали от Щатите, „168 часа“ по безспорен начин установи, че притежават и български паспорти.
С двойното си гражданство и след известен престой у нас, всеки един от тези баскетболисти спокойно може да продължи кариерата си, при това със значително по-добро заплащане в който и да е европейски тим.
Там те могат да попълнят тима, без техният произход или американски документ да противоречи на квотния принцип за участие на чужденци в тима. В различните страни от ЕС правилата за играещите чужди граж-дани са различни. Но един тъмнокож американец, та дори и на средно ниво в Америка,никога не е излишен в който и да е отбор
Това също обяснява стремежа на българските тимове да имат точно такива състезатели.
Те са гаранти да се спечели националната титла, но също биха улеснили участия на по-високо равнище в Балканската лига по баскетбол или клубни турнири.
От друга страна, какво правят треньорите на тимове, които не са в състояние, като баскетболните грандове „Лукойл“ (трима янки от петима чужденци) и „Левски“ (четирима американци от петима чужденци) да си купят двуметрова тъмнокожа атракция?
Какъв е мотивът и на играчите, ако покупките на чужденци и натурализацията продължава с досегашното темпо?
Какво ще мотивира младите играчи да продължават в спорта,
какво би карало треньорите да работят повече и по-добре, за да произвеждат кадри?Всъщност питанията не са чисто баскетболни, защото ситуацията с говорещите слабо български език футболисти е далеч по-заплетена. За разлика от баскета обаче, където не е ясно кой, как и защо купува, в най-обругаваната игра поне има относителен ред в мениджмънта.
Американски българи
За начало на процеса по натурализация на американски баскетболисти може да се приеме моментът, в който на 31 години през 2004 г. роденият в Чикаго, щат Илинойс, Прийст Лодърдейл получава българския указ за своето второ гражданство.
Следват: Родерик Блекни, Ибрахим Джабер, Ърл Роуланд, Кейзъл Уесън, Уили Дейн, Джерард Хоуман, Кейдриън Кларк, Седрик Симънс, Андре Колинс и Андре Оуенс, както и дамите Доника Ходжис, Ноуел Куин и Таня Чиров.
Отделно през последните години двама македонски баскетболисти – Перо Антич и Ристе Стефанов са влези наши паспорти.
Капитанът на националите Филип Виденов: Защо да говоря, когато на играчите им е все тая
– Филипе, преди време се появи информация, че част от чуждите баскетболисти, които играят в българското първенство, са плащали, за да получат своите български паспорти.
– Аз го знаех от самото начало. Но ми е омръзнало да се занимавам с това, защото само се говори. След като момчетата, които играят в България, този проблем не ги вълнува, на мен вече ми е все тая.
– Знаеш ли колко са янките, които са преминали през български тимове през последните шест сезона, от 2006 до 2011 г.?
– Не, нямам представа.
– Шестдесет и двама.
– Не, не можех да допусна. (смее се)
– Чест ти прави, че говориш за проблема. Споменават се суми между 110 и 150 хиляди.– По принцип е така. Една част от този проблем е сред причините да не ни уважават в Европа – много сме продажни. Не зная лично кои са, но много хора – над 20 души, си напълниха джобовете. Тези паспорти трябваха, за да могат отборите в Европа да имат американци, които са граждани на съюза. Това дава правото на тимовете да вземат и използват допълнително по още един американец. Не зная кой точно, но някой плаща. Защото какъв е смисълът да се дават пари и да се рискува. Това трябва да е на високо равнище.Сигурен съм, че има такива плащания. Спирам да се занимавам с този въпрос. Мен не ме касае толкова.
– За своето място в отбора нямаш конкуренция?
– По принцип не. Моят спортен живот е извън България, така че това не ме бърка чак толкова много. Но ето например сега в „Лукойл-Академик“ играе Андре Оуенс. В състава той е като българин и заема нечие място, а друг седи на скамейката. Но ако аз бях мениджър на отбора също щях да взема такъв играч, за да е по-силен съставът. Всичко е бизнес, нали така.Но пък ние не сме единствената държава, в която правят такива неща. Затова и казвам, че не искам повече да се занимавам с този случай. Защото съм човек, който говори открито за този казус, а в същото време самите играчи, които са засегнати, си мълчат. Миналата година ми бяха забранили да говоря пред журналистите, защото казах, че федерацията за нищо не става.
– Това се практикува и от други държави.
– Да, така е. Но там примерно американците играят 3-4 години в първенството и едва тогава им предлагат гражданство. Арън Харпър в „Левски“ няма никакъв проблем да бъде български гражданин. Той е тук вече три-четири години.Осем наши “съграждани” в момента са зад граница
Испански сайт се подиграва с възможността баскетболистите да имат по 2 паспорта, единият от които задължително български.
от ДАНИЕЛ МИРКОВ
В момента в българските баскетболни отбори от НБА играят общо 22-ма чужди състезатели. От тях 13 са тъмнокожи и атрактивни американци, които правят мачовете още по-зрелищни.
Справката на „168 часа“ показва, че от 109 баскетболисти в осемте тима в първенството у нас 22,18 на сто са чужденци (двадесет и двама). От тях пък 13 са американци, което означава, че близо 60 на сто от чуждестранните състезатели са пристигнали от Америка.
Единственият, който в момента е „на терена“ и има и български паспорт, е роденият в Индианаполис 31-годишен състезател на „Лукойл-Академик“ Андре Оуенс.Проучването показва също, че от 188 баскетболисти в десетте отбора на „А“ група има само един чужденец – черногореца Амар Тахирович във „Видабаскет“.
Къде обаче играят 8-те наши „съграждани“ от Щатите, за които „168 часа“ знае, че са с паспорти през последните години? Колко време са прекарали те в България, преди да играят в първия си европейски тим?
За престоя на шестима от тях са ползвани информациите в интернет, където са посочени последните дати за участие в български срещи (бел. ред.).
Родърик Блекни, 35 г. Хардсил, Ю. Каролина – в „Олимпиакос“ (365 дни).
Ибрахим Джаабер, 28 г. Елизабет, Ню Джърси – в „Лотоматика“ (365 дни).
Ърл Роуланд, 28 г. Салинас, Калифорния – в „Кремона“ (365 дни).
Уили Дийн, 32 г. (няма данни) – в Болоня (774 дни).
Джарет Хоуман, 29 г. Ремсън, Айова – в „Кремона“ (631 дни).
Колинс, 42 г. Кимийсиън, Ню Джърси – в „Казерта“ (199 дни).
Ърл Колуей, 29 г. (няма данни) – в „Каясол“ (203 дни).
Седрик Саймънс, 26 г. Шарлът, Зап. Каролина – в „Асефа“, Испания (307 дни).Как действа схемата
Единият от двата варианта, по който действа предполагаемата схема за натурализирането на американските баскетболисти, е построен на принципа „търсене-складиране-предлагане“.
В нея страната ни и българските отбори играят ролята на „депо“, в което баскетболистите са ангажирани към своите тимове във времето, преди да получат и българско гражданство и паспорт.
Преди това скаут в Щатите държи под око състезатели, които имат малки шансове за първенствата на Америка, но са достатъчно добри и апетитни за европейските отбори. Човекът зад Атлантика поддържа връзка с българския си колега в мениджмънта, който приема играчите временно, докато те изчакат паспорти.Мениджърите от континента са наясно, че от България могат да се купят вече готови играчи с европейски документи, за да бъдат подсилени отбори на една или друга позиция с американски баскетболисти. Макар и с двойно гражданство, те имат статут на граждани на Европейския съюз.
Състезателите повишават цената си от момента, в който получат българското гражданство, и са готови за това да платят между 110 и 150 хил. евро. Запознати твърдят, че тази сума се възстановява и дори носи печалба, след като кариерата на играчите продължи извън България.
Според запознати българският мениджър печели и втори път при продажбата на баскетболиста в европейските тимове.
Такава или подобна на тази е и схемата, по която се действа и в други спортове. За момента ЕС не е въвел конкретни правила, ограничаващи успешния бизнес и мениджмънт на спортисти извън границите на Европа.Двама натурализирани играят при гърците
Двама от най-известните македонски баскетболисти – 209-сантиметровият Перо Антич и близо двуметровият Ристе Стефанов играят в два гръцки отбора.
Сега кариерата на Антич, който е един от лидерите на македонския национален отбор, продължава в „Олимпиакос“, след като преди това огромното крило на съседите на два пъти игра за „Лукойл-Академик“. В графата националност във визитката на Перо е посочено двойно гражданство – македонско и българско, както е написано и срещу името на Ристе Стефанов.
Точно както и Антич, Стефанов е играч от националния отбор на Македония и също като него в продължение на четири години играе за отбора на българските „студенти“.
Неговата кариера сега също се развива в гръцки отбор – „Илисиакос“, където и 31-годишният Ристе играе като баскетболист с правата на второто си гражданство, а не като македонски състезатели.
Преди да премине за втори път през „Лукойл – Академик“ и да заиграе за гърците, използвайки българското си гражданство, Перо се подвизава в руските „Спартак“ (Санкт Петербург) и „Локомотив“ (Ростов), докато Ристе последователно преминава през гръцкия АЕК и италианския „Сан Северно“.
Проблемите са за целия континент
Схемата с търсенето и предлагането на паспортите за натурализацията на чуждите играчи работи особено успешно и на пълни обороти. Това е причината един специализиран сайт за европейския баскетбол да направи горния колаж: автомат за закуски, на чиито рафтове са поставени паспортите на европейските държави. Остава единствено да бъде платена съответната сума и в процепа пада документът, който отваря вратите към добре платените континентални отбори.
Ясно е, че Европейският съюз в много близко време ще се опита да сложи ред и в спорта. За момента въпросите с натурализираните състезатели и тези, които използват двойното гражданство, за да заобикалят спортните разпоредби, са в приоритетите на международните спортни власти.
Но е очевидно, че рано или късно държавната власт на континента ще подхване и тези проблеми, за да постави нещата на техните места.
Сега най-многобройни са случаите с напазаруваните на килограм от Африка, а след това натурализирани по бързата процедура в страна от ЕС футболисти.Приблизително такава е и ситуацията с баскетболистите, чийто най-голям и интересен пазар е този в САЩ. В същото време за локалните състезатели остава единствено да търкат резервните скамейки.
Объркването е тотално и то е колкото на спортно, толкова и на най-обикновено мениджърско равнище. Преплетените интереси на купувачи и продавачи на състезатели неизбежно водят до чести конфликти.
Няма и никакво съмнение, че всичко това води след себе си и до най-обикновени, но за момента останали непокътнати корупционни схеми, които засега са извън полезрението на европейските правни институции.
Американците желани толкова, колкото бразилците във футбола
Ако американецът е най-точният символ на баскетбола, то за всеки бразилец първо се приема, че е силен футболист. Това ги прави най-желаните чужди попълнения в отборите от професионалната ни футболна група.
Фактът, че един играч е бразилец, означава, че половината от неговия трансфер в България вече е гарантиран.
Седемдесет и шест са чуждестранните футболисти, които в момента ритат в българското първенство. От тях в шестнадесетте тима на елитната група бразилците са най-много – 17. Те са и близо три пъти повече, отколкото най-често купуваните от българските отбори сръбски футболисти. Подобна е ситуацията през последните два сезона, когато в отборите има съответно по 16 и 14 играчи с бразилски паспорти.
За разлика обаче от предишните първенства, сега броят на латиноамериканци е изравнен от френски граждани, включени в отборите на елитния ни футбол.Даксон да Силва: Професионално е да говоришезика на страната, в която се състезаваш
След едно кратко прекъсване от няколко месеца, в продължение на шест сезона, 24-годишният бразилски атакуващ полузащитник на „Локомотив“ (Пд) Даксон да Силва продължава да е важен играч за отбора на „смърфовете“. Начинът, по който Даксон се справя с българския език, повече напомня на говора на човек от югоизточните части, отколкото на бразилец от Сантана до Ипанема.
– Даксон, говориш доста добър български език!
– Бива-бива. Ако ми говорите бавно, няма проблеми да разбирам за какво става дума. Има някои думи, които ми липсват, но мога да се оправя.
– Ти ходил ли си на учител, за да научиш езика тук?
– Не, не съм бил на учител, не съм ходил на училище за езика. Кузман Маринков беше този, който ме докара в България. И той имаше един служител, който работеше за него и аз ходех и говорех с него. Това момче знаеше горе-долу португалски и така – дума по дума. От него учех думи, които са най-важни – за играта, за всеки ден. Но така започнах тук, от 2006 година.
– Когато пристигна, знаеше ли дума български?
– Не, на чисто – нито една дума, само португалски. Сега всички журналисти, които идват да правим интервюта, казват, че говоря много хубаво езика. Защото, нали, българският език е много труден. Преди мислех, че нашият португалски е труден, ама после видях, че не е така. Но след като съм дошъл да живея тук – подписал съм договор за пет години – нормално е да мога да говоря. Това е професионалното – да говориш езика на страната, в която играеш.
– Имаш предвид да говориш с колегите, със съдиите?
– Не само. Трябва да излизаш, да говориш с хората, да купуваш различни неща…
– И те уважават за това, че говориш езика, предполагам.
– Да, точно това е. Защото когато излизаш, трябва да можеш да комуникираш. Професионалното е да знаеш езика на страната, в която се състезаваш. И така хората повече те уважават, това се вижда от отношението им, когато говоря български.
– Ти български гражданин ли си?
– Не, още не съм. Не зная дали това ще стане. Не мога да кажа, знаеш, че е доста сложно.Източник: 168chasa.bg
Бел.ред: Заглавието е на Еврочикаго.
- Разходите на българската държава ще могат да бъдат виждани онлайн
От 1 юли всеки ще може да вижда на сайта на българското Министерство на финансите всекидневните разходи, които държавата извършва. Това стана ясно от думите на зам.-министър Владислав Горанов. По думите му това ще е един вид взаимен контрол и премахване на всякакви спекулации.
По-голямата част от всички трансфери и разходи, които извършва правителството, ще могат ежедневно да бъдат виждани.
Разходите за заплати в държавата не са намалени, но ще има промени в критериите за получаване на допълнително материално стимулиране.
Тези, които са си клатили краката, може да получат и по-малка заплата, допълни Горанов. Ако някой служител не си изпълнява задълженията, няма да получи допълнително възнаграждение, което може да се даде на база на оценката на работата му. Това ще е обективен процес. Вие ще можете да се запознаете с решението на неговия ръководител и защо той му е поставил оценка, която му намалява възнаграждението. Това не е порок, а предимство на модела, обясни Горанов.
Източник: Vsekiden.com
Бел.ред.: Заглавието е на Еврочикаго.
- Красива и умна: всяка една на сто хиляди девойки…
Красивата абитуриентка Любов Калоянова е единствената зрелостничка, която е събрала пълния брой точки на матурата по български език и литература.
Зрелостничката смята да кандидатства в Софийския университет и не бърза да бяга от България. Тя не крие, че е обмисляла следване в чужбина, но засега в родината ще се чувства по-добре. Евентуално за магистратурата би могла да се замисли дали да не я изкара в Германия.
Според красивото момиче много родни студенти, които са имали голямо желание да учат навън, в крайна сметка се връщат заради финансови проблеми или заради голямото натоварване.
Любов предпочита да следва немска филология, а не журналистика, въпреки че планира да се занимава с медии. Знае няколко езика, сред които английски, руски и немски. (Със съкращения)
Полина Ангелова,
Razkritia.com
.
- Явор Гърдев режисира американски високобюджетен филм
Българският режисьор Явор Гърдев ще режисира високобюджетен игрален филм за древногръцкия герой Тезей и мита за неговата победа над минотавъра, съобщава сайтът The Hollywood Reporter.
Явор Гърдев. Снимка: Цветелина Ангелова Продукцията „Тезей“ ще бъде изпълнена със специални ефекти, като по тях ще работи Джоузеф Пийпи, част от екипа на спечелилия три награди „Оскар“ „Аватар“ на Джеймс Камерън и Кори Кучон, чиято кариера включва заглавия като „Спайдърмен 2“.
В момента се работи по кастинга на филма, който се реализира от набиращата скорост американска компания Kalioppe Films. Тя е създадена от американската актриса Кира Мадало Сисай, която ще бъде автор на сценария. Компанията планира създаването още на биографичен филм за Ван Гог, 3D екранизация на историята за Хензел и Гретел, както и две документални ленти, а „Тезей“ е най-новият проект в плановете й.
Сайтът на Kalioppe Films отбелязва, че историята за Тезей ще бъде погледната от няколко ъгъла и във филма ще бъдат представени герои и същества, които не са познати на широката публиката.
The Hollywood Reporter отбелязва успехите на предишния филм на Гърдев „Дзифт“ (2008). Сред отличията е и наградата за най-добър режисьор на кинофестивала в Москва, на чието тазгодишно издание Гърдев е член на журито.
През 2011 г. в интервю за „Дневник“ Явор Гърдев разкри, че работи по научно-фантастичен филм, наречен Contra, който ще бъде по сценарий на Захари Карабашлиев. Oттогава няма информация около проекта и изглежда, че „Тезей“ ще бъде следващото, което ще видим от режисьор
Източник: в. „Дневник“
- Гражданите искат да си върнат държавата
Каузата на платените корпоративни лобисти не може да бъде по-силна от нашата, казва представител на неправителствената организация „За Витоша“.
Любомир Костадинов и Янина Танева от „За Витоша“ коментират в предаването „12+3“ на БНР, че преговорите за Закона за горите ще продължат, докато не се постигне компромис.
Снимка: БТА Много трудно ще постигнем компромис с една, представящата се за гражданска, организация, която силно настоява да отпадне промяната на предназначението на горските територии. Проблемът е чисто ценностен и аз не съм оптимист. От друга гледна точка, повечето инвеститори в ски курортите са заявили, че този закон не ги касае. Аз не мога да разбера тогава кого касае и защо продължаваме да го обсъждаме, казва Любомир Костадинов.
Според Янина Танева общественото мнение и информираност са на несравнимо ниво и хората сами могат да преценяват какво се случва. Интернет промени много ситуацията. Началото на такива кампании беше с Иракли, после със Странджа. Но, което стана на Орлов мост, е, че станахме видими, обобщи Танева. Нашето мнение не е представено, нашите ценности не се представени и това е проблем. За мен това е борба за ценности. Има огромна енергия на хората. Тя има потенциал. Фокусът и острието сега са към Закона за горите. Какво ще се случи нататък – не знам, така Танева отговори на въпрос дали енергията ще доведе до създаване на нов политически субект.
Всяка група в обществото търси своето политическо представителство, допълни Костадинов. Хората имат право да участват във вземането на решения. Това беше дефицитът при Закона за горите. Политическата активност не се изразява само с това да пуснеш бюлетина. Това е всекидневен процес и има различни проявления, обясни Костадинов и изрази съмнение, че енергията от протестите ще доведе до създаването на нова политическа партия.
Цялото интервю на представителите на „За Витоша“ за предаването „12 + 3“ може да се чуе в звуковия файл чрез следния линк.
Източник: БНР
Бел.ред.: Заглавието е на Еврочикаго.
- Договор за културно сътрудничество между волжки и дунавски българи
На 10.06.2012 г. в гр. Димитровград, Уляновска област – Русия (предишното му име е гр. Мелекез), бе подписан договор* за сътрудничество и взаимодействие в областта на културата с община Димитровград в Дунавска България,
съобщава сайтът Cultureringbg.com.
Договорът бе подписан по време на посещението на делегация от учени-историци, бизнесмени и представители на държавната и общинската администрация от Дунавска България в Казан, Болгар, Уляновск и Димитровград, по случай празниците посветени на 1090 г. от приемането на исляма за официална държавна религия на Волжка България и провежданите по този случай исторически конференции в гр. Болгар, и гр. Димитровград.
Текст на договора на български език:
dogovor-1Текст на договора на руски език:
dogovorТекстът на договора на български и руски език е публикуван със съдействието на заместник-председателя на организацията “ Българско възраждане“ – гр. Уляновск, г-н Марат Хасанов.
Текст и снимка:
Иво Андровски
Източник: Cultureringbg.com
––––––––––––––––––––––––
* В т.1, „Предмет на Спогодбата“, е записано, че:
1.4. Страните признават за целесъобразно развитието на културното сътрудничество между учрежденията на културата и изкуството: театрите, музеите, архивите, библиотеките, учрежденията за охрана на паметниците на историята и културата, учебните заведения и научните учреждения, а също така другите организации в областта на културата, изхождайки при което от такива основополагащи принципи, като уважение на творческата свобода, безпрепятствен достъп към културните и хуманитарните ценности един на друг.
В т. 2., „Основни насоки на сътрудничеството“, че:
2.1. Страните взаимодействуват:
2.1.1. за разширяване на контактите на творческите колективи, дейците на изкуството, работниците на културата, осъществяване на обменни гастроли, изложби и други културни акции;
2.1.2. за обмяна с методически разработки, архивни материали, музейни фондове, документация, иновационни технологии в областта на културата;
2.1.3. за обмяна с информация за дейността на Страните в областта на културата.
2.2. Сътрудничеството на страните може да се осъществява в други взаимосъгласувани насоки, осигуряващи реализиране на настоящата Спогодба.
- Международно генно изследване на Y-хромозоми доказва: Българите са най-древният народ в Европа
Максим Караджов, Geo-bg.bg
.
Прадедите ни преди 2 хилядолетия са били кръвни роднини с унгарците, румънците и гърците, сочи генно изследване на кръвта, проведено в Европа и Северна Африка. То групира европейските народи, като се базира на десет Y-хромозомни гена (маркери), които са характерни само за мъжете и не присъстват в кръвта на жените.
От нашата страна са изследвани 130 мъже, на които е взета кръв. В нея е проследена т. нар. Y-хромозома, която жените нямат, обясни проф. д-р Иво Кременски, ръководител на Националната генетична лаборатория към Майчин дом – София.
Кръвните проби са обособили славянските народи в групата „Източна Европа“. В нея са руснаци, беларуси, украинци, поляци, словенци, хървати и изненадващо латвийци и литовци, но без естонците! Нас ни няма сред тази група народи, но това не значи, че впоследствие не сме натрупали славянски примес, уточнява проф. Кременски.
Към групата народи от Южна Европа, в която сме и ние, българите, са включени още италианците, сицилианците и съседите ни турци, гърци, румънци, както и българските турци.
„Кръвната ни близост с тях е логична, защото сме съседи, но интересна е връзката ни с унгарците. Тя е резултат на общия ни произход от Средна Азия“, коментира професорът. Днешните унгарци са доказани потомци на легендарните хуни. С тях от районите на Алтай и Тяншан към Европа през I–II век сл.Хр. се придвижват и българските племена. През V век, предвождани от Атила, те завладяват почти цяла Европа.
От династичния род Дуло произхождат хан Аспарух и основателят на унгарската държава Арпад. Тези исторически данни са открити от унгарските езиковеди алтаисти проф. Петер Липтак и проф. Ласло Лигети.
За съжаление генното изследване на кръвта е само в Европа и не обхваща зоните на Кавказ и Средна Азия. Иначе от там биха изскочили прелюбопитни данни за движението на древните българи. Генетиката на ХХI в. не се вълнува от домораслите ни копнежи да се изкарваме ту славяни, ту арийци. Маркерите на Y-хромозомата потвърждават днес знанията за произхода ни, описани в родовата хроника „Джагфар тарихъ“ , писана през ХVII в. във Волжка България.
В нея е отбелязано, че българите се преселват в Азия от Балканите и Кипър, както сочи днес генното изследване на Y-хромозомата. После именно тези българи са част от хуните, които първи потеглят обратно към Европа и дават начало на Великото преселение на народите.
Всеки пети българин е с ген на 7800 години
Авторите на тази статия се включиха в генното изследване. Кръвните проби на фоторепортера Цветан Томчев показаха, че е носител на уникален генетичен код, характерен само за Балканите.
„Този уникален хаплотип (генна комбинация – б. ред.) на колегата ви Томчев е от 7800 години по тези земи и се предава само от баща на син“, обясни д-р Боряна Захарова, биолог от Националната генетична лаборатория в София.
Около 20 на сто от днешните български мъже се оказват носители на този ген, който няма аналог никъде по света. Тези мъже са кръвни потомци на местно население, живяло по земите на днешна България още от VI хилядолетие пр.Хр. Сиреч векове преди траките! И това мъжко население никъде не се е преселвало, нито е влизало в сексуален контакт с жени от народи, живеещи извън Балканите.
- “Дер Щандарт“: Българите бранят душата си
Гората и планината са душата на българина. И затова той не гледа безучастно, когато един олигарх прави опити да си присвои Витоша, пише австрийският вестник „Дер Щандарт“, цитиран от Дойче Веле, по повод протестите срещу поправките в Закона за горите.
От високоговорителите на площада пред Народния театър „Иван Вазов“ в София звучи песента „Хубава си, моя горо“. Минувачите се спират, набързо се информират за провеждащата се акция на природозащитниците и бурно аплодират действията им, разказва австрийското издание.
„След като взе Пирин, сега иска да си присвои и Витоша – най-близката планина до София. Именно в този град е концентрирана цялата власт“, казва Тома Белев, един от лидерите на протестното движение.
Той познава добре своя противник – Цеко Минев, мултимилионер и собственик на Първа инвестиционна банка. Именно Минев е човекът, който сложи ръка върху атрактивния зимен курорт Банско в Пирин и който сега се стреми да направи същото и с Витоша.
„Винаги съм правил това, което се иска от мен“, казва Белев, който в продължение на 13 години е директор на Природен парк Витоша. Изведнъж обаче българското правителство решава да обяви нов конкурс за поста. Кандидатурата на еколога Белев бива отхвърлена.
Минев, Димитров, Бориславова, Гергов…
Българският Закон за горите е само на една година, но преди броени дни парламентът прие поправки в него. Те позволяват промяна на предназначението на земите в природните паркове на България. Смята се, че зад тази поправка стои банкерът Цеко Минев.
Но и други лобисти упражниха силен парламентарен натиск в полза на поправките: Емил Димитров – собственик на гори и концесионер на две от големите ловни стопанства в страната, депутат от управляващата партия ГЕРБ; Цветелина Бориславова – собственичка на „Пампорово“ АД и бивша приятелка на премиера Бойко Борисов; Красимир Гергов – рекламен магнат и крупен собственик на голф-игрища, изброява „Дер Щандарт“.
От две седмици насам – откакто поправките минаха през парламента – протестите в центъра на София не стихват. Управляващите, които по всяка вероятност не са очаквали толкова силен отпор, побързаха да реагират: премиерът Борисов прие представители на протестиращите, а президентът Плевнелиев наложи вето върху поправките, които се връщат за ново обсъждане в парламента.
Сеч, взривове и пак сеч
Цеко Минев планира мащабно разширяване на ски-зоната над „Алеко”, включително чрез сеч на гори и взривяване на скална маса. И понеже не успя да стартира навреме проекта си, тъй като правителството закъсня с издаването на разрешение, миналия сезон Минев реши да спре съществуващите съоръжения на Витоша.
Премиерът Борисов е склонен да върне три от оспорваните 20 поправки в Закона за горите. Сред тях е и позволението за сеч в мащаби, надхвърлящи естествените възможности на гората за възстановяване – поправка, за която настояваше депутатът Емил Димитров. Както уточнява австрийското издание, с дърва за биомаса в България се правят добри пари – заради щедрите енергийни субсидии.
Засега премиерът няма намерение да спира разширяването на ски-пистите и лифтовете. Но и протестиращите нямат намерение да спрат бунта си.
„На хората им омръзна всичко да става зад гърба им или под масата. Преди 10 години загубих битката за Банско. Което още повече ме задължава да спечеля сега битката за Витоша“, казва натиреният директор на Природен парк Витоша.
Източник: Mediapool
- „Още ли хора трябва да бъдат изядени?“, попита реторично омбудсманът във връзка с уличните кучета
Според Константин Пенчев единственият начин да бъде решен проблемът с уличните кучета, е да се направи национална програма, контролирана от МЗХ. „Кметствата да извършат пълна кастрация. Да престанем да си решаваме проблемите като се настройваме един срещу друг“, заяви Пенчев пред БНТ. Той отбеляза: „На година по 120 хил. кучета се появяват отново. Какъв приют ще правим, кой ще гледа 120 хил. кучета на година?!„.
Омбудсманът коментира, че законодателството в тази сфера у нас не е модерно и трябва да бъде поправено.
„Не може, когато има един сериозен проблем, да се казва всеки път, че има лоши хора, които все правят проблеми. Трябва да се направи национална стратегия, а години вече такава няма. Очевидно някой не си върши работата“, констатира той.
Още ли хора трябва да бъдат изядени, запита риторично Пенчев и подчерта, че „ножът е опрял до кокала“.
Пенчев акцентира върху лошите условия в затворите у нас. България е страна, подписала Международната конвенция срещу изтезанията. Всяка държава трябва да излъчи свой орган, който да прави проверки на всички затворени пространства, в които човек влиза не по своя воля и не може да излиза по своя воля – затвори, психиатрични клиники, отрезвители, следствени арести и др.
Вече направихме проверки в Софийския затвор, в Кремиковци и
условията за кошмарни,
каза Пенчев. По думите му липсата на пари изобщо не може да оправдае нарушаването на човешките права и пари трябва да се намерят. Трябва да се направят нови затвори, а съществуващите да бъдат ремонтирани и не пренаселени. Лишеният от свобода не е лишен от всичките си други права, коментира Пенчев.
Имах и идеи къде да се построят други затвори. Чакам Закона за публично-частното партньорство, за да се намери механизмът, добави той.
Константин Пенчев коментира и протестите и блокадите на природозащитниците на Орлов мост. По думите му протестиращите не са внесли такъв смут, „какъвто внесоха, например, едно време таксиджиите в София“. „Трябва да има диалог, разговор, консенсус, ако може. Ако не може – в края на краищата това е властта и тя казва: аз вземам такова решение“, каза Пенчев.
По думите му проблемът е бил, че е минал някакъв закон без диалог с хората и те си мислят, че някой прави нещо зад гърба им.
„Полицията не е превишила правата си по време на протестите, доста добре се справи“, отбеляза Пенчев.
Според омбудсмана последните промени в съдебната власт не правят кой знае каква реформа.
„Много се говореше за сроковете. Сроковете преди избора на тримата големи се слагат, за да се направи обсъждане. Тези срокове се появиха по време на 39-ото НС и аз бях един от хората, които най-много лобираха за тези срокове. Когато се създадоха ВКС и ВАС, първите им председатели бяха избрани през месец юни, а започнаха да действат през декември. Тогава бяха избрани при един ВСС, а после започнаха работа при друг ВСС и имаше голям скандал. За да няма повече такива скандали, сложихме тези срокове, те са много важни.
С избора на тези назначения да се занимава този ВСС, който е в момента, а не да избираме напред„,
посочи омбудсманът. „Аз искам да задам въпрос на привържениците на прекия избор, мислят ли сериозно, че съдиите в СГС и СРС могат да изберат най-достойния. Винаги големите съдилища определят квотите. Един вид ние си избираме от нашите, щото сме най-много в съдилищата и така винаги печелим. Това не е реално“, поясни Пенчев.
Според него, дали избирането на ВСС ще е с пряк избор или от делегати, не е решаващият въпрос. Пенчев подчерта, че за него водещ модел е постоянно действащият съвет.
За кариерните бонуси омбудсманът заяви, че „не са, може би, добре изпипани“. „Уважавам ветото на президента, но не разбрах какви са чак толкова промените в закона, та да има нужда от вето“, коментира Константин Пенчев.
За това дали ще отпадне механизмът за сътрудничество и проверка на ЕК за България, омбудсманът заяви, че ЕК няма да се реши да премахне това тежко бреме.
„И на нея не й е комфортно. Може би тя би искала на 5-те години да се премахне механизмът, но според мен няма да могат да го направят, защото не виждам с какви аргументи ще ни свалят механизма за сътрудничество и проверка“, подчерта Пенчев.
Попитан дали реформата в съдебната система върви напред или буксува, Пенчев отбеляза, че според него не върви напред.
Източник: Vesti.bg
Бел.ред.: Заглавието е на Еврочикаго
- Италия победи Англия на четвъртфиналите на европейското по футбол
Двубоят завърши 4 на 2 в полза на италианците след дузпи
Отборът на Италия е последният полуфиналист на Евро 2012. „Скуадра адзура“ постигна драматичен успех с 4:2 след изпълнение на дузпи срещу Англия в последния четвъртфинал в турнира. В редовното време двата тима не си отбелязаха попадения, но италианците треснаха две греди. В крайна сметка обаче късметът днес бе на тяхна страна и при рулетката на дузпите те показаха по-здрави нерви от своя съперник и ще играят в следващата фаза, където ги чака среща с Германия.
Мачът започна с натиск на Италия и още в 4-ата минута Даниеле Де Роси с уникален удар от воле от около 30 метра тресна гредата зад Джо Харт. Англия обаче отговори моментално и в ответната атака Глен Джонсън бе намерен пред вратарското поле, но той стреля прекалено слабо и Буфон успя да спаси. Постепенно „трите лъва“ взеха инициативата и имаха няколко добри възможности пред вратата на своя съперник. в 13-ата минута Скот Паркър стреля от далеч, но покрай вратата. Минута по-късно пък Джонсън центрира към Рууни, който с плонж засече топката с глава, но я прати над напречната греда.
След това обаче отново Италия си върна инициативата като в 22-ата минута Касано стреля от далеч на вратата, а в 25-ата минута Андреа Пирло с перфектен пас намери Марио Балотели зад защитата, но нападателят се засуети и в крайна сметка Джон Тери се върна и блокира удара му. В 29-ата минута и Рикардо Монтоливо опита далечен, но неточен изстрел, а в 32-ата минута Балотели имаше нов шанс, като този път опита странична ножица от границата на наказателното поле, но Джо Харт спаси удара му. Веднага след това пък и Англия имаше добра възможност, като Дани Уелбек получи чудесна топка от Рууни пред пеналта, но прати кълбото над вратата. В 34-ата минута пък Касано също имаше шанс да обстрелва противниковата врата, но отново не бе точен.
Италия обаче продължи да контролира събитията на терена и в заключителните минути на полувремето, като в 38-ата Касано стреля опасно от дистанция, но вратарят на англичаните отново спаси. В 41-ата минута пък Балотели се изяви с нов фрапантен пропуск като получи кълбото на метър пред вратата, но го прати над напречната греда. Нападателят на Манчестър Сити имаше ое един шанс в 43-ата минута, но ударът му от дистанция също не порази вратата.
„Суадра адзура“ отново стартира вихрено и втората част на мача. Още в 48-ата минута италианците можеха да открият резултата, като Де Роси получи великолепен пас зад защитата, но от близо не уцели вратата. В 52-ата минута пък първо Де Роси стреля от далеч, като доста затрудни Харт, след това Балотели опита добавка от близо, но стражът на Англия отново спаси, а накрая и Монтоливо стигна до топката, но я прати над вратата. В 60-ата минута пък отново Балотели бе в центъра на вниманието, опитвайки задна ножица в наказателното поле на съперника, но доста неточно.
Едва в 65-ата минута Англия създаде първата си по-интересна атка за втората част. Тогава Анди Керъл не успя да засече едно центриране в наказателното поле, това обаче позволи на Ашли Йънг да стигне до топката и да стреля от движение, но без успех. След това в 76-ата минута Джерард центрира остро в наказателното поле, като на Рууни не му стигнаха сантиметри, за да играе с топката. Италия пък отговори със страхотен изстрел на Диаманти от около 25 метра, но Харт отново бе на мястото си. Две минути преди края на мача пък Антонио Ночерино направи страхотен пропуск от близо, като ударът му в последния момент бе блокиран от защитник. В добавеното време на срещата и англичаните можеха да стигнат до решаващ гол, но задна ножица на Рууни премина над вратата.
Така двубоят завърши при нулево реми в редовното време и се наложи изиграването на продължения. Там обаче ситуацията на терена не се промени особено. Италия повече задържаше топката и търсеше пространства за атака, докато Англия предимно се защитаваше и чакаше възможности на контраатака.
В 93-ата минута Антонио Ночерино опита далечен удар в аут, а в 100-ата минута Балотели се измъкна на стрелкова позиция, но прати топката в ръцете на Харт. Минута по-късно коварно центриране на Диаманти се отби от гредата. В 111-ата минута Марио Балотели получи възможност да стреля от фаул, но го направи изключително неточно над вратата. Две минути по-късно Диаманти получи остър пас в наказателното поле, но и той не успя да порази вратата. В 105-ата минута пък Ночерино успя да отбележи гол, но бе в засада и попадението не бе зачетено. И след като равенството остана непроменено, се стигна и до изпълнение на дузпи.
Източник: Спортал.бг
http://euro2012.sportal.bg/––––––-Статистика от мача ––––––––––––-
England 2 – 4 Italy
half-time (0 – 0)
full-time (0 – 0)
penalty shoot-out (2 – 4)shots on target : 1 – 8
shots off target : 7 – 17
possession (%) : 37 – 63
corner kicks : 3 – 7
offsides : 1 – 2
fouls : 15 – 11
yellow cards : 0 – 2
red cards : 0 – 0Joe Hart – Gianluigi Buffon
Glen Johnson –90′ Ignazio Abate
John Terry – Andrea Barzagli
Joleon Lescott – Leonardo Bonucci
Ashley Cole – Federico Balzaretti
61′ James Milner – Andrea Pirlo
Steven Gerrard – Claudio Marchisio
94′ Scott Parker – Riccardo Montolivo
Ashley Young – 80′ Daniele De Rossi
Wayne Rooney – Mario Balotelli
60′ Danny Welbeck – 78′ Antonio Cassanosubstitutions :
60′ Andrew Carroll 78′ Alessandro Diamanti
61′ Theo Walcott 80′ Antonio Nocerino
94′ Jordan Henderson 90′ Christian Maggiocoach :
Roy Hodgson Claudio Cesare Prandellipenalty shoot-out :
S. Gerrard [1 – 1] M. Balotelli
W. Rooney [2 – 1] R. Montolivo
A. Young [2 – 2] A. Pirlo
A. Cole [2 – 3] A. Nocerino
[2 – 4] A. Diamanti––––-Next––––
Portugal vs. Spain -June 27
Germany vs. Italy -June 28final – Juli 1
- Грамада (по Иван Вазов)
Има думи, за които гражданите и журналистите рискуват съдебен процес и една от тези думи е „престъпник“, ако по невнимание квалифицират конкретно лице, преди да е осъдено на последна инстанция. Това обаче не важи, когато добросъвестно се цитират американските тайни служби и американския посланик Джон Байърли. Те са написали черно на бяло в докладите си, изтекли в Wikileaks следното:
Първа инвестиционна банка (FIB), основана през 1993 г. от Цеко Минев и Ивайло Мутафчиев е със средства с неясен произход. Те продължават да са собственици, заедно с две офшорки от Кайманските острови и англо-нормандските острови (б.а.: Джърси и Гърнси). Европейската банка за реконструкция и развитие (EBRD), която в началото им беше поддръжник и инвеститор, наскоро ни каза, че участието им във FIB се счита за черно петно в историята им. Сега се смята, че с единия крак FIB е стъпила в законния бизнес с търговия на дребно и е позната като една от най-агресивните и излъскани банки, едновременно със съществуването си в най-тъмните сфери на престъпния свят.
От тук и изводът: Цеко Минев представлява „най-тъмните сфери на престъпния свят“! Как да повярваш, че банкерът Цеко Минев, председател на Българската федерация по ски, и фирмите около него, имат най-добри намерения от обществен и екологичен интерес, познавайки методите им на действие.
Ето само част от „творческата му биография“:
– концесионерът на ски зона Банско – офшорната фирма „Юлен“ Д, експлоатира незаконно 64,7 хектара (!) повече извън концесията си от 99,5 хектара. При това в Национален парк под закрилата на ЮНЕСКО;
– Собственикът на лифтовете в ски зона „Алеко“ на Витоша – също офшорната фирма „Витоша ски“, взривява или премества 400 морени при получено разрешение за 19 (!);
– „Витоша ски“ не ремонтира закупените през 2007 г. след неясен търг от Столична община лифтови съоръжения, като непрекъснато се оплаква, че законодателството и бившият вече директор на Природен парк Витоша й пречат – нещо, което въобще не е вярно, а също така би трябвало да е задължена да направи по странно неразсекретения договор за приватизация;
– „Витоша ски“ провали ски сезона на Витоша през последната зима, която бе най-снежна от дълги години насам, отказвайки да пусне лифтовете и да почисти пистите;
– В условията на монопол на Банско и Витоша картите за ски поскъпват всяка следваща година и не отстъпват на австрийските. За разлика от качеството на предлаганата услуга;
Сайтът милионерите.ком оценява състоянието на Минев на 80 мил лв. според Класация на вестник Пари: „Топ 100 на най-богатите в България” от 07 април 2007 г. От тогава насам богатството му се е увеличило неколкократно. Изкачва се в класацията от 23-то на 7-мо място, основно поради значителното увеличаване на капитала на ПИБ, в която той държи 31.83%. (Тази класация разбира се не отчита редица нови промени в обстановката).
Но стига сме надничали в чинията му. Едва ли методите му се различават съществено от тези на глутницата, приватизирала народното имане и продължаваща с държавна протекция да граби. Но в ненаситната си алчност те протягат ръце и към българската гора и природа, така нежно и сладостно описани от родните поети и писатели. А трябва да ги запазим и за бъдните поколения. Видяхме какво стана с Черноморието ни, грозно презастроено и негодно за нормален туризъм.
Мнозина са чели „Летопис на смутното време” на Вера Мутафчиева. Проточилия се преход силно напомня този период от историята ни. Имаме си „рая” и каста на „еничарите” и „спахиите”. Тази „еничарска” каста бе сформирана , за да служи безрезервно на интересите на трансформиращата се в капиталисти номенклатура. Видели, че старата държава отива в небитието, направиха всичко възможно, за да запазят привилегиите си и дезертираха от службите по охрана на държавността. Така поставиха началото на голямото криминално „размирие” , ставайки „кърджалии”, точно както предшествениците си преди около три века. Корумпираните „султани” и „везири” на новата ни държава, правеха всичко възможно, да не им пречат и да вземат своето от набезите им. Дори узакониха „размирието”, давайки им титли, длъжности и санджаци за управление. Сега е настъпило времето на уседналото размирие. Получили титлата „аяни”, т. е. банкери, крупни собственици и капиталисти с власт над заграбеното. От време навреме теглят куршума или ножа на някой самозабравил се, но това не променя картинката.
А раята? Тя си остава същата. Гледа да не се навира в очите на държавата и новите „аяни”. Ако успее да скъта някой грош от тях, е щастлива. Тези, на които им е дошло до гуша, емигрираха тогава към Русия и Бесарабия, а сега на Запад. Двете касти, т.е. класите на раята и аяните съществуват паралелно, като първата тайно се надява, че ще се появи някой Мустафа Байрактар и Махмуд хан ІІ, които да сложат край на еничарския произвол. А може би някой голям „брат”, но уви, „взорът нищо не види!”. Най-страшното е, че на „раята” днес й липсва възрожденски плам и идеал, каквито имаше преди два века, за да се самоорганизира. И остава само място за клетвите…
И зачете глухо попът, Със страшните думи.
Брада му трепери… Деня та е се в ума му,
Молитва ли, клетва ли бе – Нощя я бълнува,
Той се начумери. И трясъка от камъните
И отстъпи от колеца, В съня си той чува.
Наведе се леко, По някога тайна сила
Камък зе, фърли и рече: Към тамо го тика.
„Проклет да е Цеко!“ Тя на сън го вика.
От тогава край туй място Гаче всякой камък има
Кой мине, замине, Уста, уши, очи,
Се същите думи казва, И му дума: „Проклет! Проклет!“
Се същото чини. И той бяга потен, тръпен…
Пътник ли, овчар ли някой На душа му гряшна
Минува из друма, Мир и радост веч не дава
Като хвърли камъка си, Грамадата страшна.
„Проклет да е!“ дума.
Светослав Атаджанов,
Djani.blog.bg
- E-vestnik.bg и webcafe.bg за независимите медии (видео)
В студиото на „Животът и други неща“ гостуват журналистите Иван Бакалов от e-vestnik.bg и Емилия Милчева от webcafe.bg
.
- Българин спечели конкурс на НАСА
Българин спечели престижна награда в конкурс на американската космическа агенция НАСА. 22-годишният Велин Димитров, който живее в Съединените щати, в екип със свои колеги впечатли журито с робот, които извършва такава финна дейност като събиране и сортиране на камъни. Роботът трябва да бъде изпратен на Луната.
Така изглежда ОРЕКС. Робот, оборудван с очи, които в случая представляват камера. За да заслужи наградата на НАСА, ОРЕКС, създаден от малкия екип с българско участие, е трябвало да събере възможно най-много цветни камъни в тестовата зона на НАСА.
Велин Димитров:
– Трябваше да решим колко висок да е, да може да мине над тези камъни. Трябваше да решим гумите и моторите как да са свързани.За камъните, които ги разпознава, има три камери върху робота. И двама души карат робота. Единият кара главния, а другият – камерата. И докато единият вдига камъче, другият търси камъни с най-горната камера.
Велин Димитров:
– Един от инженерите на НАСА каза – вашият робот прилича все едно някой от НАСА го е строил. Бяха впечатлени от качеството на работата.Идеята е ОРЕКС да бъде използван като основа за много по-сложни проекти. Венелин е на 22. От 4-годишен е в Съединените щати. Следи, макар и отдалече, развитието на роботиката у нас, която според него не се развива заради липса на инвестиции.
Велин Димитров:
– Надявам се някой ден да се появят инвеститори и да вложат пари в такива програми. Това е бъдещето. Роботиката все повече навлиза в живота на нормалните хора.А бъдещето на Велин е съвсем ясно. Макар и далеч от България, иска да направи своя собствена компания – именно в сферата на роботиката.
.
Росен Цветков,
- Самоорганизация на Еволюционерите или Манифест на протеста – 2
Авторът на един нашумял наскоро текст в мрежата, „Добро утро! Ние сме децата на прехода“, Георги Деянов, е написал и продължение. Вторият текст, публикуван в блога на Иво Инджев, е наречен „Манифест на протеста – 2“.
Текстът, който следва по-долу, е публикуван в блога на Инджев, в сайта Биволъ и във в. „Дневник”. Разпространен е и във Facebook под заглаиие „Самоорганизацията на Еволюционерите“.
Според Георги Деянов, цитиран от в. „Дневник“, целта на втория му текст е „апел към IT специалисти за започване на разговор относно разработването на платформа, която да свърже множеството малки островчета българска нормалност, пръснати по света“.
Донков е млад човек, на 26 години, и според информация от блога на Инджев е студент в Холандия.
–––––––––––––––––––
Дългоочакваните изневиделица връхлетяхме. Някои се стреснаха. Пречим на статуквото. Веднага се опитаха да ни разединят, да отклонят вниманието и да ни насочат едни срещу други. Реактивното манипулиране няма да се случи. Няма да ви оставим да повторите лъжата си 100 пъти. Изключваме телевизора. В интернет няма кой да ни излъже. Там има електронно гласуване срещу неистината. Хиляди зорки очи разобличават, на жалките опити за манипулация се смеем с посочване. Прозрачността, свободата на мнението и обмяната му е неразбиваема антивирусна програма срещу лъжата.
Опитват се да ни изтласкат встрани, надолу, в гората, навън. Не и нас, не и този път. Засадихме и цветя символи в центъра. Садим и дървета, раждаме деца. Като заявка за постоянство и решителност. В гората и планината ходим, за да се възстановяваме, забавляваме и спортуваме. Навън – за да съберем сила и опит. Надолу протягаме ръка, за да издърпваме. Иначе живеем в тук и сега, в центъра на обществото. И отказваме да живеем зле.
Момент от протестите на Орлов мост в София Срещите ни са ценни. Заедно сме и се зареждаме положително. Този път е различно. Спояваме се химически. Алтернативата на това да си с нас е да се прибереш и да пуснеш новините, за да те програмират кой си и за какво се бориш. Ще научиш, че си хулиган, еколог, среден на ръст терорист, и че си се объркал. Не вярваме, че изборът е между това да си мълчиш, или да си нахален и да вдигаш щанги. Ще се напънат да те убедят, че врагът е този до теб, а не развилнелият се монопол, който ви мачка и двамата. Ще пропуснат да говорят за свобода, откритост и еднакви правила за всички. Няма да има вест за разбиването на монопол. После ще ти пуснат и сериал.
Медиите облъчват със зомби информация, защото си мислят, че обслужват зомбита, хора се превръщат в зомбита от медийно недохранване с нормалност. Не влизаме в порочния кръг. Създаваме среда за истинския дебат, където събуждането протича със скоростта на истината.
Печелим от възможността за разумно и неограничено състезание на идеи. В свободното ни общуване най-ценните, най-ефективните мисли се чуват, а лъжата и вредността потъват. Искаме мирна конкуренция и във всички останали сфери – икономика, която да ври и кипи. Пространство за реализация на талантите си. Не очакваме държавата или олигарсите да построят една фабрика и една тръба, и да ни хранят. Очевидно това произвежда постна трапеза. Искаме благоприятни условия, в които да изградим хиляди фабрики и сами да се храним. Никой не знае по-добре от нас от какво имаме нужда. Взимаме си живота обратно.
Няма да свършваме нашия протест преждевременно. Очаква се медиите да показват оредяващи редици, журналисти искат да задоволят извратеното желание на много да бъде дръпнат в калта и нашия полет. Парализата от немощност да се мисли различно и да се осъществи промяна се разкривява в копнеж и ние да се разотидем. Разбираме агресивно комплексираните от неуспеха си по управление на промяната недоносени граждани. Заедно с всички останали се борим и за тях.
Нашият бунт е съвременен. Прагматичен. Той е на осъзнаването, че нормалността идва от правилата на играта. Игра без край, чиято цел е подобряване на условията на живот. Засега, за цялата документирана човешка история, най-добре се справят обществата, които най-ефективно се борят срещу привилегии и злоупотреби с монополи. Няма хапче. Няма нирвана, подобряването е процес. Протестът ни е постоянен – движение към все повече и повече прозрачност, равноправност и състезание. Не е сложно. Връстниците ни от други времена са работили под много по-голям стрес по техните революции.
Еволюционери сме. Не допускаме промяна на фокуса на обществения дневен ред от важната тема. За всяка една новина, действие, закон, случка съдим по прост показател – води ли към повече отворен достъп или представлява застопоряване и раздаване на привилегии за деня на монополиста. Първо бутаме олигарсите да се търкалят надолу от планината. Разчистваме горе, защото е важно да запазим привилегированата си гледна точка. Широтата на възгледите. Отвисоко се вижда надалеч и сиво не се забелязва. Случва се и осъзнаване на неизбежности. Губи се страхът.
Изстискваме момента и живеем пълноценно. Демитологизираме. Обичаме да наричаме нещата с истинските им имена. Чистим определения, имена, чието старателно оплескване с кал е част от увековечаването на робството. Гледаме различно на нещата. Няма наивност, модерни сме. Не хабим енергия по вълнения относно детайли. Да се съди по прически, цвят на кожата, хобита, биографии е загуба на време. Протестът не е срещу правителства, а срещу действия. Няма вечно бели или вечно черни личности и организации. Оценяват се делата. Не е важно дали премиер-министърът е сърфист на десетилетието, а какво реално върши за прехода.
Подкрепа за всички стъпки, които ни приближават до прозрачност и конкуренция. Избираме да живеем Европа. Миналото на развитите страни е нашето настояще. Анализираме опита им, пропускаме грешките им и прилагаме най-доброто. Горди сме да работим заедно. Днес извоювахме реална победа. Обединени сме. Имаме влияние, завинаги вече ще участваме във вземането на решения. Съобразяват се с нас. Вече сме част от играта. Факт. Ние сме най-новият олигарх.
Без агресия. С дискусия.
Изправени сме, говорим открито за решения. Разбираме се. Използваме оптимално знанията и уменията си. Намираме в разговор смисленото решение, водещо до отваряне на достъпи и устойчиво развитие. Никой не е по-умен от хиляди хора. Действията ни са заразни. Ние сме силен гравитационен център. Започваме да огъваме времето и пространството в наша полза. Една по една се трошат лъжите и манипулациите. Привличаме неудържимо, защото сме прави. Знаем какво трябва да се направи и как.
Заемаме се да изградим богата и разнообразна мрежа от групи във всички сфери на стопанството, политиката , обществото, които да алармират при нарушаването на интереса на гражданите. Победите ще са много. Нормалността става ежедневие и чувството е приятно.
Най-активните, особено специалистите с умения и виждане за архитектурата на първоначалната интернет платформа за организация, моля да се обадят на [email protected], за да обменим идеи и да действаме.Георги Деянов
–––––––––––––––––––––
Бел.ред.:
Българи от разни краища на света изразиха своята солидарност с протестиращите си сънародници в България.
На снимките по-долу може да се види част от тази солидарност.
- Българската Виена подкрепи протеста срещу Закона за горите
И българските студенти във Виена организираха многоброен протест срещу промените в Закона за горите
Екип на списание А4
Снимки: Людмила Ханджийска
„Планината не е кюфте” под това мото в 15.30 часа на 23 юни на полянката пред Виенското колело в Пратера се събраха повече от 60 младежи. Те дойдоха тук „въоръжени” със собственоръчно изработени плакати, за да изразят подкрепата си с останалите протестиращи сънародници срещу измененията в Закона за горите.
„След като видяхме колко много българи излязоха на Орлов мост и как нашите сънародници в чужбина започнаха да ги подкрепят, решихме и ние, студентите във Виена да организираме протест. Искаме да покажем нашата солидарност с останалите протестиращи и да изразим възмущението и несъгласието си с приетите от Народното събрание промени в Закона за горите”. Така коментира за А4 един от организаторите и вдъхновителите на събитието Дамян Грозданов.
Идеята се е зародила спонтанно. Едва вчера ранен следобед във Фейсбук се сформира група „Българската Виена в подкрепа на протеста срещу „Закона за горите”. Тя обаче светкавично набра скорост. Кристина Петрова и Яна Стойнева са силното женско присъствие в организацията. Криси сама рисува първите плакати, а Дамян и помага с оцветяването. 23-годишната студентка в Икономическия университет е доволна и щастлива от събралото се множество. „Като се има предвид краткото време за организация, не очаквах да дойдат толкова много хора”, с гордост сочи събралите се младежи Криси. „Всичко това показва, че младите хора са будни, че се интересуват от случващото се и са готови да изразят своята позиция. В крайна сметка ние сме тези, които са отговорни за бъдещето на България и не можем и не трябва да мълчим”, убедена е тя.
Плакати с надпис „Гората не е само дървесина”, „Земята диша чрез горите”, „Спрете да пипате горите” изпълниха полянката. Времето сякаш също подкрепи инициативата, тъй като проливният сутрешен дъжд спря и се усмихна слънце. Яна Стойнева също е въодушевена от бързата реакция на колегите си. „Въпреки че много хора в момента са в сесия и четат за изпити, те намериха време да направят плакати и да дойдат. Тяхното присъствие тук значи много”.
Красиви, умни и вдъхновени младежи показаха, че няма да позволят на политиците да ги лъжат. „Това, което се случва в България е меко казано притеснително”, коментира Дамян Грозданов. „Недопустимо е да се приемат закони, които не са в интерес на обществото, а на отделни индивиди. Това означава, че държавата нарушава обществения договор и ние няма да търпим това. Самите политици наричат поправката „Витоша ски”. Тяхното отношение към хората е достигнало до абсурдни нива на наглост”.
Във Фейсбук групата на участниците се разменяха снимки, статии от различни медии, коментираха се новините. На самия протест те бяха ентусиазирани и горди. „Какво като не сме в България сега. Нали един ден ще се върнем. Никой не иска да намери оглозгани планини и сиви съоръжения” – разпалено обяснява Стоян, докато разпъва плаката си. „Страшен, а?” – гордо го показва той на заобиколилата го група.
В слънчевия следобед на 23 юни 60 българи, живеещи във Виена, показаха, че разстоянието не е от значение, когато има кауза. А тя е да опазим горите си и да покажем на политиците, че е крайно време да спрат да лъжат хората.
„Щото планината не е кюфте!”
Източник: www.bulgaren.org