Авторски
- Жлобовая атака
Валерия Новодворская, Grani.ru
„Во многой мудрости много печали; и кто умножает познания, умножает скорбь„.
Библия, между прочим. Мировой ресурс.Трезвые и печальные немцы, французы и даже иные греки, сжав зубы, скрепя сердце, понимая, что пришло время „тощих коров“, проголосовали за правых. Половина Франции выбрала Саркози, не обещавшего ничего кроме сокращения бюджетного дефицита. А разумные греки, еще не забывшие цену своей победы в греко-персидских войнах, хотят любой ценой остаться в зоне евро, лишь бы не выставили из бизнес-класса роскошной европейской валюты обратно в эконом-класс жалкой драхмы, которую еще до появления евро вместе с лирами не меняли в европейских отелях нигде кроме Италии и Греции.
Мне абсолютно ясно, почему левеет Европа. Момент прострации и даже вырождения. Только слабые жаждут халявы. Только глупые негодуют против всемирных законов экономики, непреложных, как сила тяготения (как потопаешь, так и полопаешь). Социальное неравенство – двигатель экономики; главные стимулы работающего человечества – это лидерство и жадность.
Если бы французы перечитали своего экономиста Жака Рюэффа („Общественный порядок“), они бы вспомнили: или неравенство, капитализм и рынок вместе со свободами и политическими правами (а экономические права – утешительная ложь) – или равенство, прогрессивный налог, социальное государство и тоталитаризм, КПСС пополам с SS. И по-прежнему верен закон Маргарет Тэтчер: мы все одновременно и производители, и потребители. В качестве первых мы хотим работать поменьше, а получать побольше, но это делает нашу продукцию нерентабельной, и мы будем очень страдать в качестве потребителей. Надо держать баланс.
Социалисты баланс не держат, поэтому держать социалистов в правительстве слишком разорительно. Один российский яблочник говорил мне, что те европейские левые, с которыми он встречался, были в основном идиотами. Но половина этих левых не дураки, а лжецы, и они хорошо знают, в чем состоит их собственное благо: теплое местечко под правительственным или парламентским солнышком и такая же тепленькая зарплатка. Что же касается обещаний, данных избирателям, то „слово мое, хочу – дал, хочу – взял“.
Социалисты не могут отбирать силой, с помощью конфискаций (это в Европе, а у нас Путин отнимает запросто, как у „ЮКОСа“ или Чичваркина, так что Путин – социалист с большой дороги). Франсуа Миттеран даже приватизацию проводил, иначе голодные французы его бы подняли на вилки. Олланд, похоже, тоже из когорты лжецов. Уж больно нереальные обещания. 75% налогов, если ты зарабатываешь какой-то жалкий миллион долларов в год. Но ведь французские „богачи“ не сидят просто так на мешках с золотом. Они люди полезные. Производят товары, создают рабочие места, платят большие налоги.
Если Олланд попытается по формуле Прудона „Собственность – это кража“ содрать с них 75%, то кто у него останется? Все уедут в другие страны Европы, а то и за океан. Я лично знаю француза, которого возмущение французскими налогами еще при Миттеране толкнуло в Аргентину. Единственная экономическая программа нормального кандидата в президенты такова: „У вас будет возможность честно зарабатывать деньги на жизнь, а государство проследит, что бы у вас эти деньги не отбирали в пользу других, не перераспределяли. И чтобы государство было дешевым и никто не ел за ваш счет“.
Это относится и к бизнесу (два процента населения, способные к этому занятию), и к врачам, которые не обязаны лечить бесплатно или за гроши, и к рабочим, и к фермерам, и к артистам.
А о чем думали избиратели земли Северный Рейн-Вестфалия и французы? О том, что социалисты им жирного кролика вытащат из цилиндра и рагу никогда не кончится, его хватит на всех? Так ведь Олланд не Христос, да и Христос устроил благотворительный обед из рыбы и хлебов только один раз, на время своего семинара. Лично я, услышав про повышение зарплат, понижение пенсионного возраста и 75% налогов на богатых, пошла бы агитировать против Олланда, начиная со слов Булгакова: „Да отрежут лгуну его гнусный язык!“.
Электорат социалистов даже в розовой Франции чуть больше 50%. При таком раскладе силой ничего не отнимешь, строй не поменяешь и Конституцию в корзинку не выбросишь без гражданской войны. Вандея в 48% – этого никаким социалистам не преодолеть. Даже маленькой французской Вандеи XVIII века хватило на Термидор.
У немцев, кажется, свой повод для раздражения. Они кормят Грецию, Португалию, Испанию, итальянский Юг, и это протестное голосование – первая горящая стрела, летящая в сторону ЕС, этого колхозного овина. То-то ЕС и Ангела Меркель изменили тон. Они готовы спустить Грецию с мраморных лестниц Акрополя. Греки хотят протестовать? Флаг им в руки и барабан на шею. Но не за немецкий счет.
У нашего белого молодежного лагеря все куда более честно. Они не просят у Путина ни жилья, ни денег, ни еды. Полевая кухня у них своя, спальники свои, деньги им жертвуют. А требуют они свободы. И никто не вправе ее урезать. Это не зарплата, не рабочее место, не ссуда в банке. Свобода принадлежит гражданину по праву рождения, по Декларации прав человека и по Конституции.
А непутевый электорат социалистов в Европе – это аборигены, „которые съели Кука“, это жлобы, охочие до халявы, это Людоедки Эллочки, кидающиеся на блестящее ситечко, это дикари, пускающие пузыри от стеклянных бус. Как европейцы дошли до жизни такой? Халява, социалка, велферы развращают абсолютно и превращают свободных людей в паразитов. Не забудьте, что во Франции выходцы из стран Магриба живут десятилетиями на семейные пособия, да и выходцы из Дижона, Парижа и Лиона тоже привыкли их получать. Все, государства Европы и США больше не могут тащить воз с социалкой. Дно достигнуто. И кормить вечно бедные Азию, Африку и Латинскую Америку тоже нечем. Все резервы кончились.
Халява добивает Европу. Надо жить по средствам, хуже чем сейчас. Как в первой половине XX века. Самим одевать, кормить и учить своих детей. Экономить каждый грош, брать вторую работу, поднимать пенсионный возраст. Лечиться и учиться на свои деньги. Не помогать жертвам собственной лени, но только жертвам катаклизмов. Не допускать, чтобы люди годами жили на пособия или сидели в приютах и смотрели кинофильмы. Пусть хоть посуду моют или улицы метут за государственную помощь. Только глубокие старики, инвалиды и сироты имеют право жить за счет общества. Богатые должны пользоваться уважением, а не быть объектом ненависти и завуалированного грабежа. Бедные должны думать о том, как заработать, а не как выклянчить или отобрать. Такова проза жизни.
Французы и немцы скоро поймут, что ничего не изменилось (если Олланд и СДПГ лжецы) или что стало хуже (если социалисты попытаются что-то изменить). Правые в Европе правили долго, и жлобы позабыли о том, что способны вытворять левые. У глупцов вообще память девичья. Если Олланд и СДПГ попытаются двинуть экономику налево, у их избирателей сразу застрянет в горле незаработанный кусок.
- Васил Байрактаров, човекът, който сам идва да помогне!
От три години насам краят на учебните занятия на българските училища в Чикаго и специално на“Джон Атанасов“ идват не само с красивите дипломи – един сериозен сертификат за сериозните усилия и постижения на ученици, учители и вечно неспокойните за успеха на децата си родители. Случва се и нещо, което надхвърля и най-оптимистичните очаквания за най-добрата училищна жътва. Не е лесно да се случва това по време на световна икономическа криза, но в Чикаго, в „Джон Атанасов, това става…
През 2010 година грейна първият випуск на учениците, започнали и завършили учебния курс в едно съвременно българско училище на американска земя по най-добрата българска учебна програма и при най-добрите американски условия за обучение.
Заедно с учители и родители, със самите трудолюбиви ученици, дял за този успех има и един човек, който не обича да стои под светлината на прожекторите и пред фоторепортерските обективи. Това е Васил Байрактаров. На мнозина в Чикаго познат, но и за мнозина непознат поради неговата въздържаност и скромност, а най-вече – от неговаота жизнена позиция,че човекът, който подпомага образование и култура, изкуство или каквото и да е добро дело, трябва да бъде предимно меценат… Това ще рече, че неговата благородна лепта не е свързана с очаквана изгода – като комерсиална реклама, популярност или някокво настойчиво себепоказване в обществото.
Васил Байрактаров е първият, най-щедър и постоянен дарител и приятел на училище „Джон Атанасов“ в Чикаго. Той е който инвестира свои средства в наемането на най-добрите класни стои в американския колеж, в осигуряването на учебния процес през цялата година.
Той е главният спомоществувател на тържество за десетгодишния юбилей, както и на отличеното от медийния портал Еврочикаго като „Събитие № 1“ за българските общности през 2011-та година в Чикаго – „Форум на българските училища“, чийто домакин беше училище „Джон Атанасов“. В резултат на този Форум се създадоха неоспоримо по-добри условия за държавна подкрепа и развитие на българското училище в чужбина.
Вече второ десетилетие от периода на активната емиграция на българи в САЩ, в Чикаго сме свидетели на бързо издигащи се и добре поддържани църкви, умножаване броя на български вестници и информационни електронни портали, създаване и успешно развитие на хореографски състави и спортни клубове, постоянно увеличаване и разширяване на българските училища, които са поддържани от щедростта на родолюбци, сред които един от първите е господин Васил Байрактаров.
Той пренася отвъд океана онова силно свое духовно усещане за принадлежност към българския род и традиции, с което заразява сънародниците си. Знае се, макар и от малцина, че Васил Байрактаров сам търси и сякаш предчувства нуждите на сънародниците си да бъдат близко до българското. И той пръв предлага помощта си. Поне с „Джон Атанасов“ е било така. Те, от училището, не знаят пътя до офиса му, той намира сам пътя до училището, за да се усмихне и каже: „…хайде кажете от какво имате нужда, дошъл съм да ви помогна.“
Дейността и високите личностни качества на този наш съвременник – бизнесмен с душевността на възрожденци като братя Евлоги и Христо Георгиеви дали на българския народ най-старото и престижно висше учебно заведение на страната – Софийския университет „Свети Климент Охридски“ са ярък пример за подражание за всеки българин и всяко българско дете, в изграждането на гражданската им позиция и култура, която е главно условие за успешната реализация в съвременния свят.
Благотворителната дейност на Васил Байрактаров, сътворена с добро сърце, с любов и вяра и преданост към родното, е един от пътищата за съхранението и оцеляването ни като народ и нация българска, гордееща се със своето минало и настояще.
И ето, че и сега, в края на тази учебна година, българската общественост в Чикаго ще бъде отново окуражена и зарадвана от поредния жест на нашия сънародник Васил Байрактаров. Успешното завършване на учебната година на близо 200 български деца от училище „Джон Атанасов“, тържествата с присъствието на Джон Атанасов – младши и високият авторитет, който училището има в американската общественост, утвърждаването на българските просветни и културни институции в Новия свят, от които с охота се очаква новата смяна на строителите на човешката цивилизация като Джон Атанасов, първото посещението на български президент в българско училище в Новия свят, се съпътства и с един конкретен жест, който става още една гаранция за успех. Това е новата щедра инициатива на господин Васил Байрактаров, която ще е от полза не на едно и две родни училища тук, а на всички ни!
Господин Байрактаров ще разпредели в зависимост от мащаба и постиженията на българските училища в Чикаго и околността му $100,000 през следващата учебна година.
И нашата, на българската общност благодарност, и на всеки от нея, който милее за опазването на българския дух, език и култура, може да се изрази напълно само с едно – да запретнем ръкави, за да направим двойна и трайна ползата от този патриотичен дар на нашия сънародник Васил Байрактаров.
- България празнува 24 май
Пред паметника на Светите братя Кирил и Методий пред Народната библиотека завърши шествието по случай Деня на българската просвета и култура и славянската писменост в София. Слова по случай празника произнесоха вицепрезидентът Маргарита Попова и кметът на София Йорданка Фандъкова. Отслужен беше молебен.
Към празничното шествие по софийските улици се присъединиха и депутати, водени от председателката на Народното събрание Цецка Цачева.
Празникът беше отбелязан и в Софийския университет „Свети Климент Охридски“. Слова произнесоха ректорът проф. Иван Илчев и председателят на Съвета на федерацията на Федералното събрание на Руската федерация Валентина Матвиенко.
Тържества по случай 24 май имаше в цялата страна, както в чужбина по местата, където живеят българи.
Хиляди се включиха в празничното шествие в Бургас по повод Деня на славянската писменост и култура в Бургас. Шествието беше предвождано от духовия оркестър на Търговската гимназия, от бургаското духовенство, носещи хоругви и ликовете на Светите братя Кирил и Методий. Кметът на община Бургас Димитър Николов, общински съветници, народни представители, културни дейци и много граждани също се включиха в шествието.
В Шумен в шествието се включиха около 3000 души – граждани, кметът Красимир Костов, областният управител Димитър Александров, ученици от всички училища в града.
В Добрич над 3000 ученици от училищата в града получиха отличителна лента „Отличник“ по време на тържествата за 24 май.
Шествия и различни прояви имаше също така във Велико Търново, Ямбол, Стара Загора, Пловдив и в много други градове на страната.
В столицата на Молдова Кишинев представители на българското посолство поднесоха цветя на паметника на Христо Ботев. Празникът продължава в населения с българи район Тараклия.
Източник: Ekipnews.com
- Плевнелиев се поклони на гроба на св. Кирил в Рим
Снимка: Агенция "Фокус" Рим. Президентът Росен Плевнелиев се поклони на гроба на Св. Кирил в базиликата „Сан Клементе” в Рим, предаде Агенция „Фокус”. В присъствието на държавният глава в храма беше отслужен молебен от Константийски епископ Антоний и духовници от Българската православна църква. Църковнославянски хор с български диригент изпълни православни песнопения. Духовната церемония за Деня на славянската писменост и българската култура завърши с изпълнение на „Върви, народе възродени!”. В подземието на базиликата бяха дошли и българи, живеещи в Италия. Държавният глава честити празника и заяви, че с делото си светите братя Кирил и Методий са вдъхновители на съвременна, обединена Европа.
След молебена президентът откри в подземието на базиликата „Сан Клементе” арт инсталация на сестрите Таня и Маруся Калимерови. Подбраното специално осветление, текстилни елементи и български икони заедно пресъздават „Пътят на надеждата” – както е и името на изложбата. Тя ще бъде открита до 29 май.
Държавният глава поднесе цветя и в базиликата „Санта Мария Маджоре”, където св. Кирил е представил и получил признание на славянските книги. Съветникът на президента проф. Кирил Топалов го заведе и до базиликата „Санта Праседе”, където светите братя Кирил и Методий са отсядали при посещенията си в Рим. В празника на българската култура държавният глава поднесе венец и на паметника на Иван Вазов.
Тази вечер в българското посолство в Рим ще бъде даден прием за празника. Поканени са министри от италианския кабинет. Предвиден е концерт-изложба „България в четири изкуства”, в който ще участват Момчил Миланов – живопис, Рафаил Георгиев – скулптура, Борислав Янев – живопис, Мария Жекова – оперна певица, Илия Лозанов – пианист и Иван Стайков – цигулар.
–––––––––––––––––––-
Базиликата „Сан Клементе” се намира в сърцето на Рим, в близост до Колизеума. Храмът е осветен в памет на четвъртия римски папа – свети Климент. Първата църква на това място е била устроена в дома на римския консул Тит Флавий Клемент, внуков племенник на император Веспасиан, който според римската църковната традиция е свети Климент. През VІ век на мястото на древния храм е издигната величествена базилика, в която са запазени фрески с теми от живота на св. Климент. През 861 г. Св. Кирил Философ намира тялото на Св. Климент в Крим. Шест години по-късно той и Методий са поканени от папата в Рим и вземат останките на Св. Климент с тях. Тялото на Св. Климент е тържествено препогребано в „Сан Клементе”. Година по-късно Кирил умира в Рим. Методий иска позволение да вземе тялото в Гърция, но папата отказва и тогава Методий измолва Кирил да бъде погребан в „Сан Клементе”. По време на Френската революция тялото на Св. Климент е преместено и се изгубва. По-късно доминикански монаси намират парченце от него и то е поставено отново в „Сан Клементе”.
От тази първа базилика е останала криптата, в която се намира гробът на равноапостола Св. Константин-Кирил Философ. Той е обкръжен от мемориални украшения, подарени от различни славянски народи. През 1929 г. там е поставена мозайка, подарък от България, с портрета на Св. Кирил и с надписи на български и италиански език. В един от параклисите до олтара се намира картина, изобразяваща папа Адриан II, който посреща Кирил и Методий в базиликата „Санта Мария Маджоре” и освещава славянската азбука и написаните на нея книги.
„Санта Мария Маджоре” е една от четирите главни базилики в Рим. С нейното основаване е свързана интересна легенда. През една от летните нощи на 352 г. на папа Либерий и на богатия римлянин Джовани Патрицио се явила в съня Мадоната и казала да се построи църква на мястото, където на следващия ден падне сняг. На следващия ден, 5 август 352 г., на Есквилин, там, където сега стои базиликата, имало сняг.
Източник: Focus-news.net
- Не е мит: България е трябвало да стане 16-тата република на СССР
СДЕЛКА или НЕ? Според плана българите трябвало да станат „руснаци“
София /КРОСС/ Президентът Росен Плевнелиев тези дни хвърли бомба пред сънародниците ни в САЩ с историческата новина, че политбюро на БКП е гласувало и решило България да бъде 16-та република на СССР.
Сливането на България със СССР е решавано не веднъж, а четири пъти и не е станало по случайност, казват историците.
„През 60-те и началото на 70-те е това е било много сериозна идея. След това става икономически рекет„, смята историкът проф. Драгомир Драганов.
Нито едно от решенията за сливане с СССР не е направено публично достояние, но със сигурност около 200 души – политбюро на централния комитет на БКП, са знаели, че идеята за 16-та република на СССР не е виц, а одобрено предложение на другаря Тодор Живков.
Съхраняваните документи в архивите са категирочини, че за пръв път подобна алтернатива започва да се разглежда през 1963 г. Тогава „предложението е прието“ с ръкопляскания и ставане на крака.
Любопитна подробност е, че до сетния си дъх бившия комунистически лидер на България, Тодор Живков категорично отричал подобни твърдения. Според него „всичко по този въпрос“ се изчерпвало с търсене на „икономически облаги“ от Москва.
В документите обаче ясно пише, че според плана за сливане със СССР националното самосъзнание на българите е трябвало да се претопи. Заповядано е и решението от 1963 г. да се пази в „строга тайна„, защото е било ясно, че няма да се приеме добре.
Десет години по-късно решението вече е в ход с приет план-график за синхронизиране на всички институции, включително на прокуратурата и МВР, които трябва да действат в синхрон с „Големия брат„. На определени нива в държавната йерархия това дори се е случило.
„Най-сериозното е през 1973 година, когато се взимат решения, в които се задължава външно министерство да не прави нищо без съгласуване със съветското. Георги Джагаров казва: „Ще станем единна кръвоносна система със Съветския съюз„, разказва още проф.Драганов.
Според утвърдените планове окончателното синхронизиране със СССР е трябвало да приключи през 1990 година.
- Жажда за… смърт?
По причина, натрапена ми от съдбата, често посещавам гробищата. Тъжно място, но удивително спокойно, където можеш да се отдадеш на размислите си. А в случая поводите за това крещят в лицето. С увеличаващите се смърти на все по-млади хора и никнещите като гъби паметници и същински мавзолеи на гузна роднинска и обществена съвест. За това, че са допуснали най-скъпото, техните свидни рожби, преждевременно да се озоват в „място злачно и упокойно”, както припяват свещениците. Или да емигрират от родината си, захвърляйки всичко, което е почти същото. Защото там те са вече безполезни за страната ни.
Причина за това са нарастващите конфликти в нашето общество – и от там повишената агресивност, външна и понякога вътрешна, насочена към самите нас. Често се мъчим да ги пренебрегваме. От наивност малките деца вярват, че като си затворят очите, стават невидими. Конфликтите обаче не ги е грижа дали ги виждаме или не – те са винаги налице и когато не сме готови да им намерим решение, те „потъват“ в обществото и стават видими, вече като болест. Симптомите на тази болест на обществото ни отдавна са налице.
И най-добрият приятел не би посмял да ни каже голата истина право в очите, както го правят симптомите. Изредил съм ги в предишен коментар – „Только да почешет”.
В медицината, когато защитните сили на индивида не са в състояние да преодолеят болестта, настъпва смърт. Но обикновено се стига до компромис между причинители и защитни сили и тогава болестта хронифицира. Неизяснената докрай ситуация образува в общественото тяло огнище, постоянно изсмукващо енергия. Пациентът се чувства смазан, уморен, безинициативен, без настроение, апатичен. Той не е нито съвсем болен, нито напълно здрав. Няма истинска война, няма истински мир, просто компромис, който е съмнителен, като всички компромиси на света. Компромисът е високата цена на страхливците, която плащаме всички ние.В изминалите вече над две десетилетия от „демократичните” промени, изплащаме жестоката цена на компромиса на трайния конфликт, който по същество е отдавна КЛАСОВ. Затънали в конфликта, не намираме нито смелост, нито сила да го доведем до разрешение. Всяко решение струва жертви, а тези необходими жертви всяват страх. Така хората се вцепеняват насред своите конфликти, неспособни да подпомогнат победата на единия, или другия полюс. Непрекъснато умуват кое решение е правилно и кое – погрешно, без да разбират, че за да бъдем здрави непременно са ни нужни двата полюса, само че ние не можем да ги реализираме едновременно, а само един след друг.
Следователно трябва да започнем с единия полюс. Да се решим и да отсечем – с кой от тях!?Всяко решение освобождава. От всеки решен конфликт, като печалба, извличаме информация, която ни подготвя в бъдеще да се справяме по безопасен начин със същия проблем. Освен това, всеки изживян конфликт учи човека по-добре и по-смело да се справя изобщо с конфликтите. Както след всяка прекарана болест тялото става по-силно, така от всеки конфликт човек излиза по-зрял, защото само предизвикателствата ни правят силни и способни. Всички големи култури са възникнали чрез големи предизвикателства и самият Дарвин обяснява развитието на видовете с успешното им приспособяване към условията на околната среда.
Войната е бащата на всички неща – казва Хераклит и който разбира правилно тази мисъл, знае, че тази сентенция изразява една от най-основните мъдрости. Войната, конфликтът, напрежението между полюсите доставят енергията на живота и така осигуряват прогреса и развитието. Такива тези звучат опасно и будят недоумение във време, в което вълците са надянали овчи кожи и чрез този маскарад представят прикритата си агресивност като любов към мира. Особено към класовия, развързващ ръцете им за грабеж.
Задаваме ли си въпроси, например, защо „успешните” приватизации на Валентин Захариев завършват с изсмукване на всички ресурси на фактически подарените му предприятия и фалиране на същите? Говори ли ни нещо, че ОЦК – Кърджали е препродаден на Захариев от банкерката Цветелина Бориславова, която е първият собственик на предприятието след приватизацията? Която ограби дребните акционери, изкупувайки на десетки пъти по-ниски от реалните цени акциите им. Защо ли премиера ни се затича в почивен ден да се изплащат закъснелите заплати на миньорите от „Горубсо”? И още колко въпроси…
Но да погледнем към съседна Гърция, където кипи обществен бунт, на границата на гражданската война срещу олигархията и властта. Към всички обществени движения, като „Окупирай Уолстрийт” и подобните му по света, срещу всепоглъщащата алчност и безогледност на световния капитал. Където има будна обществена съвест, непримирими медии и борбени и отговорни към членовете си синдикати. Където протестните демонстрации са по-многолюдни и от най-организираните у нас първомайски манифестации при тоталитаризма. Именно там се изграждат стратегиите за така жадуваната промяна, която неминуемо ще настъпи. И никой не чака да му решат проблемите. Всеки се бори, защото там има ЖАЖДА ЗА СПРАВЕДЛИВ ЖИВОТ!!!
Светослав Атаджанов,
Djani.blog.bg - И протестантската общност се обръща към институциите във връзка със Закона за детето
.
СТАНОВИЩЕ
на Национален лидерски форум относно Проектозакона за детето
.
До:
Г-н Росен Плевнелиев, Президент на Република България
Г-н Бойко Борисов, Министър-Председател на Република България
Г-жа Цецка Цачева, Председател на Народно Събрание на Република България
Г-н Тотю Младенов, Министър на труда и социалната политика
Г-жа Валентина Симеонова, Заместник-министър на труда и социалната политика
Г-жа Десислава Атанасова, Министър на здравеопазването
Г-н Сергей Игнатов, Министър на образованието, младежта и науката
Г-н Огнян Стоичков, Председател на Комисия по образованието, науката и въпросите на децата, младежта и спорта
Г-жа Искра Фидосова, Председател на парламентарната комисия по правни въпроси
Г-н Драгомир Стойнев, Председател на комисия по труда и социалната политика
Г-н Калин Каменов, Председател на Държавната агенция за закрила на детето
Г-жа Велина Тодорова, заместник-министър на правосъдието
Г-жа Елена Кременлиева, Дирекция „Социално включване”Уважаеми дами и господа,
Ние, лидерите от Национален лидерски форум, като представители на различни деноминации от българската протестантска общност считаме, че предложеният от Социалното министерство Проектозакон за детето категорично игнорира правата на родителите, оставяйки възможността за решение при сложни житейски и семейни ситуации в ръцете на държавните служители.
„Законът за детето” е изключително далеч от българската реалност, идентичност и история, за които семейната институция е изиграла ключова роля при съхраняване на самосъзнанието и за оцеляването на българския народ през вековете. Основата на държавното и обществено устройство в България, в нашето минало, по думите на небезизвестния ни историк, изследовател и етнограф Димитър Маринов, е семейството.
Анализирайки настоящия проектозакон, бихме могли да го определим не просто като ненужен и безполезен, но опасен именно за семейната институция, дискриминиращ изцяло биологичните родители на децата.
Няколко са причините, поради които ние се противопоставяме срещу този закон:
1. Изземване правата на родителите
Проектът за “Закон за детето” изземва в значителна степен конституционните права на родителите, прехвърляйки ги на държавата в лицето на социалните служители, определя кое е вредното за децата на база на много общи и недефинирани в закона термини, което дава възможност за редица злоупотреби.2. Проява на дискриминация към биологичните родители
Проектозаконът очевидно нарушава Конституцията на Република България, според която в Чл. 47(1) „Отглеждането и възпитанието на децата до пълнолетието им е право и задължение на техните родители и се подпомага от държавата“.Проектът е абсурден като правен документ, вътрешно противоречив, пълен с неясни определения, несъгласуван с останалите закони. Тъй като не създава правна сигурност и дава възможност за произволни интерпретации единственото, което такъв закон може да и ще предизвика, са злоупотреби, корупция, трафик с деца и политически репресии.
3. Възможност за бързо изземване (предпоставки за легално отвличане) на децата от страна на държавните служители
С въвеждането на принципа на „незабавност на действията“ (Чл. 3) и свързаните с него други членове от проектозакона (напр. член 123), държавата си запазва правото да дефинира ВСЯКО ПОВЕДЕНИЕ НА РОДИТЕЛЯ като вредно и опасно.Чл. 123: „Осиновяване без съгласие на родителя се допуска, когато той ……… го отглежда и възпитава по вреден за развитието му начин.“ Социалните служби с помощта на полицията ще могат да се намесват и да изземват децата ПРЕДИ дори да са били доказани обстоятелствата около конкретния казус. Родителят се приема за виновен по презумпция.
4. Създаване на предпоставки за финансови злоупотреби и престъпления
С въвеждането на принципа за бързото изземване на децата (Чл.3) и даването им за осиновяване от приемно семейство, включително вписването на детето в международните регистри за осиновяване (Чл.126-4) се създават предпоставки за злоупотреби от страна на
доставчици на услуги за деца и дори за легализиране трафика на деца.5. Контрол на държавата върху програмите за сексуално обучение, включително насърчаването да се извършва аборт.
Според проектозакона, всички програми свързани със сексуалното обучение на децата в предучилищната група и училище, се оставят в ръцете на министъра на здравеопазването, министъра на образованието, както и в ръцете на неправителствените организации (доставчиците на услуги), работещи с тях.
Нека не забравяме, че правителствата идват и си отиват, но законите остават, а когато има възможност за свободна интерпретация, кой може да гарантира, че тя няма да се използва популистки в момент на правителствена криза или за отвличане на вниманието на обществото от важни проблеми.Ние от Национален лидерски форум призоваваме Проектът за „Закон за детето” да бъде НАПЪЛНО отхвърлен от българското общество и парламент като чужд на неговата идентичност, ценности, история и настоящи потребности. Ние заявяваме, че българското дете няма нужда от специален закон, който да осигури неговото бъдеще и спокойствие, а от свобода да се развива и от добри родители.
С уважение:
Радослав Илиев,
Координатор на “Национален лидерски форум” и2. Георги Бакалов, обединяващ апостол Апостолска Реформирана Църква, София
3. Калоян Курдоманов, пастор ХЦ «Прелом», София
4. Красимир Партовски, апостол «Ел шадай», София
5. Иво Койчев, апостол АХЦ «Живот в слава», Стара Загора
6. Христо Кънев, апостол АХЦ «ПМРСД», Бургас
7. Румен Попов, пастор «Царство на Христос», Габрово
8. Радослав Илиев, пастор ХЦ «Прелом», София
9. Георги Райнов Якимов, пастор АРЦ «Кармил», Ямбол
10. Стоян Георгиев, пастор ХЦ «Прелом», София
11. Ивайло Радоев Маринов, пастор Църква „Живот в Слава”, Луковит
12. Сунай Маджуров, пастор АРЦ «Усъвършенстване на светиите», Разград
13. Петър Пеев, пастор Църква «Победоносна благодат», Перник
14. Вельо Велев, пастор АРЦ „Живот в Слава – Дълбоки”, с. Дълбоки, обл. Стара Загора
15. Румен Олимпиев, пастор АРЦ «Алфа и омега», София
16. Кольо Веселинов Колев, пастор „Живот в слава”, Твърдица
17. Стоян Стоянов, пастор църква «Божия слава», Раднево
18. Павел Иванов, пастор «Дом на пробив», Русе
19. Жоро Пенчев, пастор „Нов Живот”, София
20. Станислав Тодоров, пастор „Библейска Вяра”, София
21. Иво Попов, пастор ХЦ „Сион”, София
22. Георги Найденов, пастор ХЦ „СИОН”, София
23. Денислав Йоцов, пастор „Елим”, Лондон
24. Мария Партовска, пастор „Х.Ц. Ел Шадай“, Вакарел
25. Васил Кривонозов, пастор “ Х.Ц. Ел Шадай”, Ракитово
26. Коста Иванов, пастор Свободна Евангелска Баптиска Църква, Варна
27. Пейчо Мухтаров, пастор ХЦ „Сион”, Трявна
28. Николай Георгиев Вълчев, пастор Реформирана Презвитерианска Църква „Света Троица“, Ямбол
29. Николай Стефанов, пастор ХЦ „Сион”, Велико Търново
30. Христо Райнов Якимов, пастор Църква „Ветил”, Несебър
31. Санди Сандев, пастор Църква «Видение за славата», с. Равадиново
32. Митко Чакъров, ръководител ХЦ с. Конаре и с. Хаджиево, Обл. Пловдивска
33. Павел Лазаров, презвитер, презвитерянска църква „Филаделфия”, гр. София
34. Красимир Янкулов, пастир ХЦ „Нова надежда“, град ПлевенНАЦИОНАЛЕН ЛИДЕРСКИ ФОРУМ
Гр. София бул. «Асен Йорданов» №6В
http://bgforum.posterous.com
e-mail: [email protected] - Българче скри топката на Уорън Бъфет
Уорън Бъфет и наградените деца (Лусиен Маунт е третият отляво надясно) Десетгодишен нюйоркчанин от български произход и трима негови съотборници взеха акъла на милиардера Уорън Бъфет.
Лусиен Маунт, чиято майка е нашенка, и тимът му спечелиха състезание за голямата награда на инвеститора. Те шашнаха Бъфет с бизнес плана си за количка за закуски и тетрадки, пише “Стандарт”.Бъфет изненада участниците, като обяви, че освен наградите ще даде на всички финалисти в състезанието акции от борсата на стойност 800 долара. Лусиен бе сред 15-те млади предприемачи на възраст между 7 и 15 години, които получиха възможност да представят бизнес идеите си на милиардера.
Петимата индивидуални и трите отборни финалисти бяха на възраст между 7 и 16 г. “Освен многото идеи бях наистина удивен колко са добри при представянето. Те бяха зрели и ясни. Повечето от тях по-добри в обясняването на идеите от хора, които са посещавали първокласни университети”, каза Бъфет.
Той подкрепя идеята да се учат децата на основни финансови принципи, като как се избягва дълг. “Изключително важно е да придобиеш правилните навици още като малък – не само по отношение на финансите, но за всичко”, коментира Бъфет.
Четирите момчета от Ню Йорк спечелиха в категорията за отбори с проект за количка за здравословни закуски, тетрадки и химикали, която направили за училището си. Всеки от тях ще получи от милиардера по $5000 за идеята им да създадат мобилен магазин.
С количката момчетата искат да помогнат на школото си финансово заради орязания бюджет за артпрограми. Нашенецът и приятелите му били подкрепени от директорката на училището, която инвестирала в бизнеса им. Количката вече е събрала над 3000 долара от ученици и родители.
След като позираха за снимка с Бъфет, момчетата казаха, че няма да си мият ръцете, преди да се върнат в домовете си. “Това е изживяване, което може да промени живота на човек”, коментира Лусиен Маунт. Момчето е син на нашенката Наталия Иванова Маунт, която е куратор в Ню Йорк, и на художника Андрю Маунт.
По време на презентацията пред милиардера Лусиен заявил с гордост, че майка му е родена в България. Въпреки че е родено в Ню Йорк, момчето разбира много добре български, а сега се учи и да пише на родния си език.
Източник: БЛИЦ
- Може би живеем в „Черна дупка“?
Къде е сега "Големият взрив" на "сингуларността"? Американският физик Никодем Поплавски от Университета на Индиана твърди, че нашата Вселена представлява вътрешността на „черна дупка”, разположена в някаква родителска пра-Вселена.
В рамките на модела на Поплавски се постулира, че всички „черни дупки” могат да се разглеждат като входове в „къртичите дупки” на Айнщайн-Розен. Тези обекти представляват хипотетични тунели, съединяващи различни региони на пространство-времето.
Ученият смята, че другият край на „къртичата дупка” е свързан с „бяла дупка” – антипод на „черна дупка”, т.е. област на пространството, където никой не може да попадне. При това в „къртичата дупка” възникват условия, напомнящи разширяваща се Вселена, аналогична на наблюдаваната от нас.
Оттук следва, че и нашата Вселена може просто да се окаже вътрешна част на някаква друга „къртича дупка”.
Източник: Bulgarian.ruvr.ru
- Поражения от земетресението в България тази нощ
115 сгради са с повреди в София, в Радомир тече кафява вода
Перник падна коминът на ТЕЦ-а, сериозно е повредена сградата на училище, в Благоевград се разкърти 22-метровият железен комин на хирургичния блок на болницата.
Хората от няколко жилищни блока в София са евакуирани, заради пункнатини по сградите и за да бъдат те изследвани след земетресението тази нощ.
В Перник сериозни поражения има в сградата на Професионалната технологична гимназия „Мария Кюри“.
По сградата на училището отвън няма видими белези, но вътре има сериозни поражения, съобщи регионалният министър Лиляна Павлова, която провери състоянието на сградата след земетресението.
Най-сериозно е поражението на стълбите, които конструктивно са разрушени. Голяма част от учебните стаи не могат да бъдат използвани, защото са с напукани стени и изпадала настилка.
Комисията вече е минала и е описала щетите, ще се направи остойностяване.
Павлова провери състоянието и на училище „Св. Константин Кирил Философ“ в Перник. В него пораженията не са толкова големи. Единствено има паднала мазилка от стените.
Министърът ще провери състоянието на сградата на театъра в Перник.Общо 115 сгради са пострадали в София при земетресението тази нощ, съобщи на извънреден брифинг кметът Йорданка Фандъкова.
13 от тях са сгради на училища, две от които са пострадали най-тежко. Учениците не са допуснати в 18-о и 28-о училище.
„До този момент са постъпили 63 сигнала за паднали и опасни комини на територията на общината, 29 сигнала за напукани стени и фасади, имаме сигнали за проблеми в 13 училищни сгради и 10 сгради за детски градини. Различни по размер са щетите.
Създадохме 11 екипа от експерти, които в момента са на място, правят огледи, започвайки от сградите с по-сериозни щети и преминавайки след това и към останалите. Днес и утре ще работят тези екипи, за да направят не само огледите, но и конструктивните експертизи“, каза Фандъкова.
Няма сериозни щети на столичната инфраструктура от земетресението.
Сигнали за щети могат да се подават на три телефонни линии – 112, 02 987 55 55 и 02988 04 35.
По думите на кмета Фандъкова за минути е било спряно захранването към подстанция „Хиподрума“, но после е възстановено.
Малки водопроводни аварии е имало в районите „Лозенец“ и „Младост“. Няма регистрирани аварии в топловодната мрежа непосредствено след земетресението.
В София най-тежко пострадал е бл. 251 в кв. „Борово“, където стените са напукани. Всички обитатели на блока са били евакуирани.
На блока предстои да се направи конструктивна експертиза, за да се установи дали има и какви щети вследствие на земетресението.
Има проблеми и с блок 460 в квартал „Надежда“, откъдето обитателите са изведени навън чрез намесата на служители на Пожарна безопасност. На блока ще бъде направена нова заварка и оформяне на панела, който завършва борда на покрива и се е спукал.
В Студентски град също има пострадали сгради.
В 18 СОУ „Уилям Гладстон“ е установена пукнатина в близост до противоземетръсната шахта, която не застрашава сигурността на сградата, но по решение на училищното ръководство учениците ще бъдат организирани за занимания извън сградата.
По разпореждане на кмета на София се прави проверка на състоянието на общинските сгради – училища, болници, детски градини и социални заведение.
Екипи на „Общинска полиция“ обхождат парковете и градините, за да проверят дали са нанесени щети върху инфраструктурата.
Няма нанесени щети върху ВиК инфраструктурата.
Трусът е усетен силно и в други градове на страната.
В Перник падна коминът на ТЕЦ-а. В момента е спряна работата на топлоцентралата за неопределено време.
Най-силно пострадал в Перник е квартал „Рудничар“. Там живее предимно ромско население, а къщите са паянтови. Има една срутена къща и частично срутени стени, съобщи БГНЕС.
„В центъра църквата „Свети Иван Рилски“, която е един от най-големите храмове в града, е сериозно пострадала, напукано е кубето й. Това е една от най-старите сгради, която беше ремонтирана преди няколко години.
Плочките по сградата на общината също са изпадали“, разказа за БГНЕС Яница Бърнева, жител на миньорския град. В квартал „Църква“ има много паднали комини и напукани къщи, има частично срутени стени на къщи.
В Радомир тече кафява вода, съобщи след заседанието на кризисния щаб регионалният министър Лиляна Павлова. Тя отбеляза, че водата не е годна за пиене и по тази причина водоподаването ще бъде спряно. Осигурени са водоноски, направено е и дарение от 30 хил. тона вода.
ВИК вече работи за отстраняване на проблема, който се е появил заради влизане на тиня във водата.
В Софийска област земетресението е усетено най-силно в общините Сливница, Самоков и Божурище, съобщиха от пресцентъра на Областна администрация.
По данни на института по сеизмология към БАН и сведения на дежурните по Общинските и Областния съвети за сигурност към общините на Софийска област, земетресението е усетено на територията на цялата област. Няма ранени.
В община Сливница е паднал коминът на ПГТ „Н. Вапцаров“.
Всички потенциално опасни обекти (язовири, хвостохранилища, предприятия, работещи с промишлени отрови и вещества) на територията на областта са технически изправни и функционират нормално.
Няма населени места с нарушено водоподаване и електроснабдяване. Обстановката е спокойна. Всички институции работят.
В Благоевград трусът разкърти 22-метровият железен комин на хирургичния блок на болницата, паднаха отломки, за щастие няма пострадали хора, съобщи БГНЕС.
В часовете след земетресението, до 7:30 ч. на тел. 112 са регистрирани над 1100 сигнала. Първото повикване е постъпило в 3:02 часа.
Най-голям брой сигнали – 450, са от София, над 410 са сигналите от Перник.
150 от повикванията на гражданите са за медицински проблеми – сърдечни и хипертонични кризи.
В област Монтана няма пострадали хора, няма и разрушения по сградите, съобщи областният управител Ивайло Петров. Трусът се е усетил по-силно по високите етажи на сградите, но малка част от живеещите са напуснали домовете си.
Няма никакви промени по стената на язовир „Огоста“, допълни Ивайло Петров, като уточни, че състоянието на стената се наблюдава с няколко уреда, но нито един от тях не е регистрирал отклонения в показателите за безопасност.
Никъде в областта не е прекъсвато електричеството, не се е налагало и спиране на водата. Само през първите минути след труса е имало много обаждания на тел. 112.
Област Монтана няма сеизмична лаборатория, поради което не може да се каже каква е била силата на труса, каза още областният управител.
В Габрово земетресението тази нощ е усетено като трус от 3-4 степен, информираха от общинския съвет за сигурност. Няма постъпили сигнали за щети.
Трусът е бил усетен предимно от живеещите на високите етажи в жилищните блокове, не е имало паника, хората са останали по домовете си.
Комисия от специалисти е започнала проверка и оглед на стената на язовир „Христо Смирненски“, откъдето габровци черпят питейна вода.
От областната управа в Плевен съобщиха, че до момента в областта няма данни за нанесени материални щети, паднали комини или пострадали хора вследствие на земетресението.
В Плевен трусът също е бил усетен главно на по-високите етажи.
Репортерска анкета установи, че в квартал „Дружба“ след труса пред някои жилищни блокове са се събрали хора, които коментирали ситуацията за около половин час и без паника са се прибрали по домовете.
Предимно живеещите по високите етажи са усетили труса и в Силистра. Няма данни за щети и пострадали.
Източник: Vesti.bg
След силния трус и градушка удари пернишките села Рударци и Кладница
Силна градушка с големина на лешник връхлетя днес в ранния следобед пернишките села Кладница и Рударци, съобщиха за Фрогнюз местни хора.
Само няколко часа по-рано двете села бяха разлюлени от земен трус с магнитут 5.8 по Рихтер.
Ледените парчета се изсипаха придружени от проливен дъжд около 14.10 ч. днес. Земята побеля за минути, разказа 83-годишния бай Сандо от Кладница.
Той твърди, че хората в селото са истински изплашени, защото в рамките на по-малко от десет часа са ги връхлетели две природни бедствия. Възрастният човек предполага, че голяма част от посевите им са унищожени от проливния дъжд и падналата след това градушка.
По-рано днес вицепремиерът Цветан Цветанов заяви, че през следващите два дни в Перник и общината е обявено бедствено положение. Своевременно се източва язовир “Студена”, за да бъдат предотвратени други бедствия.
Малко по-късно внезапна буря връхлетя и София. Силен вятър и пороен дъжд за минути наводни малките улици в някои квартали на столицата.
Източник: Фрог нюз
- Мафиотската БСП
Той гласува. А ти? Подир малодушното изнизване на Георги Първанов от лидерската битка, пред делегатите на 48-я конгрес на БСПостана една само интрига: състава на националния съвет, който е и практически управляващия орган на столетницата.
Предполагаше се, че привържениците на бившия президент ще успеят да получат блокираща квота в съвета – и по този начин да обезсмислят победата на Станишев.
Не се получи обаче. След безславното му оттегляне и след преизбирането на досегашния лидер с цели 77 % от гласовете на делегатите, Първанов трябваше да преживее още едно унижение – само малка част от “неговите” хора намериха място в съвета.
Изненадите дойдоха от другаде. От някои много колоритни фигури, от чието присъствие всяка нормална партия би се ужасила.
Светлана Шаренкова например. Според неофициална информация тя била възстановила членството си в партията преди броени месеци – и името й било в „списъка“ на кръга около Първанов. Издателка на вестниците “Земя” и “Русия днес”, председателка на Форум „България-Русия“ и на Федерацията за приятелство с народите на Русия и ОНД, благоверна съпруга на грузинеца Владимир Тутберидзе, изгонен с решение на НСС от България като заплаха за националната сигурност – Шаренкова е толкова пряко свързана с тайните служби на Путин, че повече няма накъде.
Както е известно и от историята, основната функция на БСП е да обслужва руските интереси в България – но все пак да вкараш такъв виден КГБ-фактор в националния съвет на партията си – това вече е малко прекалено. Все пак 21 век сме – и времето, в което руски надзорници се разпореждаха във всяка българска институция, е някак поотминало.
Друга изненада – д-р Иван Ибришимов, известен като “посрещача на братя Галеви”. През 2009 г. 32 социалисти от Дупница изпратиха до местния си лидер открито писмо, в което въпросният посрещач беше характеризиран по следния начин: “…д-р Иван Ибришимов, който от самото начало на мандата на кмета на Атанас Янев и новото ръководство стои открито зад всяко тяхно решение. Явява се в защита на кметския екип, братя Галеви и Консултативния съвет, както и нееднократно присъства на вечеринки, оранизирани от тях.” На втори май тази година от председателствано от него събрание на БСП бе изведен с полиция екскмета и бивш председател на местната структура Първан Дангов – който беше един от малцината, които се осмеляваха да се опълчат публично срещу прословутите братя. Изведен – за да не го линчуват дупнишките “другари” – сред които и местната депутатка Мая Манолова.
Стоматологът е спечелил тази си позиция тъкмо с нейната подкрепа – което едва ли е случайно: слугите Галеви са си гилдия и трябва да се подкрепят. Тя пък се добра до друг важен пост – стана председателка на комисията, която трябва да следи нарушенията в партията.
При тази ситуация е повече от ясно защо свидетелите по процеса срещу братята Бегали (както ги наричат напоследък) се страхуват да живеят в Дупница – въпреки окончателната присъда над феодалите. Един от тях го изрече съвсем ачик: само БСП да дойде на власт – и те ще изплуват.
Подобни фигури са знакови и тяхното присъствие в най-висшия орган на БСП говори. То показва безпощадно ясно чия партия продължава да е столетницата – партия на олигархията и мафията.
Трябва ли още да се доказва това? Ами ето ви поредното доказателство: прословутия сливенски запис. Там не друг, а лидерът на общинската организация на БСП Мартин Славов говори с друг един пич, който жаждува да се кандидатира от името на тази партия. И си говори не за друго – а за “за финансовия размер на моето оттегляне” – и иска сто хиляди лева. Там пак същия лидер говори за конкурентната кандидатура в следния стил: “Ще го унищожа тоя. Ще му е.. п…… майна.” Там става ясно, че не друг, а Асен Гагаузов, министър от правителството на Сергей Станишев, му бил дал при предишните избори един милион, предназначен най-вероятно за купуване на сливенските цигани. Там неговия събеседник Галин Кънчев говори за едни неидентифицирани субекти с много пари (“Не мога сега да ти кажа кои са, но ще разбереш, те искат да седнем на една маса.”) за местните избори и местното БСП. И се оказва, че те решават кой да е кмет, кой областен, кой общински председател на БСП – щото те имали много “ресурс”. Там става ясно, че същият проблем е обсъждан и с други видни фигури с обществен авторитет – от рода на прочутия местен гангстер Йоско Йосков – само че там работите не потръгнали, защото той застанал зад Йордан Лечков.
И да не си помислите, че двамата събеседници бистрят само местната политика. Пак от този разговор става ясно, че следващият министър-председател на България ще се казва Георги Първанов, но пък правителството ще е експертно, тъй като БСП вече няма да може да направи мнозинство в парламента.
Става дума и за съвсем, съвсем конкретни предизборни дела: за финансирането например. Галин Кънчев великодушно обещава милион и половина – и удостоява “отказания” кандидат Мартин Славов да движи нещата по закупуването на гласовете: “Ресурса го управлявай ти. Аз само ще ти казвам къде да не даваш. Много е важно КОГА даваме парите. Предния път играх авансово и се нае… Циганите най-много ме излъгаха.” И Мартин Славов – нека повторя: лидерът на сливенското БСП – го успокоява – и го уверява в качествата на “неговите” цигани: “Тези, които останаха от тях край мене, трябва да ти кажа, че са точни хора. Ще им дадем по 200-300 лева на месец преди изборите. Но не масово. Защото сега ще почнат да се юркат всичките.”
Става дума и за някои технически подробности – като например хакването на софтуера на Общинската избирателна комисия. Решава се, че ще го хакнат – че за целта трябва да наемат “по-добрите хакери”. Изчисляват, че трябва да имат поне по трима човека в секционна комисия, един от които задължително с кола – което прави 128 коли. Очевидно за двамата набавянето на такъв “ресурс” не е проблем. Обсъждат и качеството на хората, които им трябват. По следния живописан начин:
“Галин К.: Искаш да кажеш за ескорт на колата с чувалите, да не ги сменят по пътя. Ако имаме яки момчета, които да хващат за гушата и да викат „Ей, ще те изям, ей!”…
Мартин Сл.: Трябват ни направо мутри.
Галин К.” „Там ще седиш, че ще те смачкам, ей!” – такива хора ни трябват.”
Това да ви напомня нещо? Ами да – правилно се сетихте – това звучи като част от обсъждането на изборния процес в “Бай Ганьо прави избори” на Алеко Константинов. Идеите и методите са същите – само че малко софистицирани. Езикът и манталитетът също са досущ същите – като да си говорят не настоящата и евентуалната бъдеща кандидатура на БСП за кметското кресло в Сливен – а Бай Ганьо, Гочоолу и Дочоолу.
В края на разговора обаче се намесва и един типаж, който е липсвал по бай Ганьово време. Един типаж, който си е автентична рожба на българския преход. Посредникът – големият Посредник между мафията и държавата – и в частност между престъпния свят и червения елит. Става дума, разбира се – за Алексей Петров – Трактора, който към момента на разговора все още не е окошарен. И става дума за него в следния прелюбопитен аспект:
“Мартин Сл.: Ако ти се кандидатираш за кмет – позицията на Трактора?
Галин К.: Подкрепа. Във вторник имам разговор с него в Пазарджик.
Мартин Сл.: Дай да каже. Той да каже как ще подкрепя.
Галин К.: Казваш какво искаме от него, аз ще го искам. Той е мъжкар.
Мартин Сл.: Например „Галерия” да публикува … срещу двама човека….Галин К.: За Лечков ако е, няма никакъв проблем. Ще кажа и за Асен.”
Забележете само този въпрос: “Ако ти се кандидатираш за кмет – позицията на Трактора?” Той характеризира повече от ясно БСП – и я характеризира като партия на мафията. Няма как да избегнем този извод – щом двамата договарящи се за кметската кандидатура съзнават, че трябва да се допитат до Алексей Петров, за да благослови той тяхната мърлява кметска далавера.
Няма какво да се добави към това. Изводът просто се налага: БСП е мафиотска партия, тя мисли по типичния за българските мутри начин, изповядва техните ценности, служи си с техните методи и обслужва техните интереси.
И е добре всеки, който е дотолкова видиотен, че да е способен да посегне отново към червената бюлетина, да знае за кого всъщност гласува – гласува за едни анонимни хора с ресурс;
гласува за братя Галеви, за Алексей Петров и прочее подобни герои на нашето време.
Eдвин Сугарев,
Svobodata.com
- 22 май – Мотиви за поредния протест на природозащитници в София и други градове
Превръща ли се България в бяла колониална държава?
Инициативен комитет „ЗА ЧИСТА БЪЛГАРИЯ“ изпрати до медиите съобщение, с което се опитва да алармира обществеността и българските управляващи за проблеми, свързани с добива на шистов газ в България, на който преди няколко месеца бе наложена забрана – която може би тихомълком ще бъде отменена, както и с други важни и не особено осветени публично въпроси.
В съобщението се казва:
Във Временната комисия за проучване, анализ и обсъждане на добри практики и законодателни решения във връзка с регулирането на дейности по проучване и добив на подземни богатства при опазване на околната среда
гласуваха забраната върху технологията хидравличен разрив (фракинг) да падне!
Ако този текст бъде гласуван в пленарна зала, забрана върху фракинга на практика няма да има.
Ще се опитаме да повдигнем информационната завеса, спусната върху събитията от последните 3 месеца, като поясним следното:
На 11 април 2012 г. се проведе първото заседание на Временната парламентарна комисия, по време на което категорично заявихме, че за да съществува ефективна забрана, трябва да има ясни и еднозначни определения какво се забранява, като очакваме от учени и браншовици ясно описание на дейностите, които те желаят да бъдат освободени от забраната върху хидравличения разрив (фракинг).
Комисията имаше още две заседания: на 10 и 17 май, на които такъв отговор не получихме! Никой не пожела да даде точно и ясно експертно определение (каквото е необходимо за един закон) на термините хидравлично разбиване (хидрофракинг), конвенционално находище, неконвенционално находище; нито на технологиите, които се прилага в конвенционалните находища, и по какво те се отличава от доказано вредния фракинг.
На 17.05.2012 г., на заседанието на Временната комисия в НС, бе променен текстът на Забраната върху хидравличен разрив (фракинг) така, че тя да може да бъде заобиколена по поне няколко начина:
1. Допуска хидравличния разрив навсякъде другаде, освен в „глинести нефто-газогенериращи формации”. Фракинг се прави и във въглищни пластове, и в пясъчници, и във варовици – формации, които са различни от описаната в новия текст, със същите негативни последици за околната среда.
2. Формулировката позволява да се прави фракинг с цел нагнетяване на опасни технологични отпадъци – течни радиоактивни отпадъци, отпадни води от фракинг или др. минни дейности в избрани геоложки кухини и стари отработени сондажи .
3. Формулировката позволява фракинг, при който вместо вода се ползват гелове, нефтопродукти, втечнен газ и др.
4. Позволява на компаниите да заобикалят технологично забраната, като поставят етикет „конвенционално находище”, и под неговото прикритие експлоатират дори повече от едно неконвенционални находища, които се намират по пътя към конвенционалното.
5. Позволява да се заобиколи забраната, ако съставките се нагнетяват не едновременно, а последователно.
За сметка на това на 16 и 17 май т.г. се проведоха ‘суперсекретни‘ срещи на компания ”Chevron” с представители на МИЕТ, Геологическия институт при БАН, МГУ и заинтересовани лобисти, на които не бяха допускани нито граждани, нито еколози, нито журналисти. За целта, на 16.05.2012 г. беше блокиран достъпът на граждани до сградата на Геологическия институт при БАН, където 7 човека самоотвержен бранеха вратата на института с телата си. Организатор и ‘фейсконтрол’ на срещата бе проф. Кристалина Стойкова, която претендира, че защитава интересите на държавата и гражданите с участието си като експерт в горепосочената парламентарна комисия. Настояваме за незабавното и уволнение от БАН, заради непристойното и поведение и открит лобизъм.
На опитите на Борислав Сандов да присъства като гражданин на секретното събитие бе отказан достъп под предлог, че „няма достатъчно места” и че не е в списъка на поканените. Снимките от събитието, качени на сайта на БАН (след като информация за пазеното в дълбока тайна събитие така или иначе изтече в интернет), ясно показват, че свободни места в залата има минимум четири. Същата причина за отказ на достъп бе изтъкната и пред Мариана Христова, представител на Гражданската инициатива за забрана на проучването и добива на шистов газ по метода на хидравличното разбиване.
На 17.05.2012 г. подобна среща се проведе и в сградата на Културно-образователния център на Американския университет в България, който се намира в столичния Студентски град, където достъп е отказан отново както на гражданите, така и на журналисти, които по случайност са в сградата, за да отразяват друго мероприятие. Разликата с предходното събитие е само в това, че е окупирана единствено залата, а не цялата сграда.
Това, което чуваме непрекъснато от хората в бранша, е: Липсва БГ регулация, липсват правила, липсва контрол, и дори един най-обикновен сондаж за вода в момента може да е изключително опасен , защото се извършва без да има стандартизирани правила за изграждането му, съгласно българското законодателство. Няма и последващ мониторинг на случващото се във вече изградени сондажи – действащи или стари, няма държавен орган или агенция, който да следи и контролира дейността им (след като Държавната агенцията по геология бе закрита преди години). Чухме го даже от експертите в комисията.
При това положение смятаме, че опитът да се ‘шикалкави’ и заблуждава обществеността, че браншът е регулиран, а фракингът – забранен, е равносилно на национално предателство и ‘игра’ с живота и здравето на 7 милиона българи! В момента за България се отпускат средства от Европейската банка за възстановяване и развитие (ЕБВР) с цел да се експериментира на българска земя с подземно съхранение на течни, минни, и радиоактивни отпадъци, СО2 и др. Следващата стъпка е Европейският съюз да приеме, че радиоактивните отпадъци могат да се ‘заравят’ срещу заплащане на територията на държава, съгласила се и имаща условия за това, и нашата Мила Родина ще се превърне в най-голямото бунище на Европа, благодарение на „далновидната политика” на управляващите и алчните и продажни ‘душици’ на учени, които са срам за българската научна общност. На 22 май ще бъде обсъждана новата минна стратегия на ЕБВР, която ще подсигури превръщането на България в ‘бяла колониална’ държава и безнаказаното разграбване на подземните ни богатства срещу жълти стотинки и нереални обещания за големи инвестиции, работни места и добро регионално развитие.
Ние задаваме следните въпроси:
1. Защо фирма “Chevron” е още тук, и то със съдействието и присъствие на представители на МИЕТ, след като пред български медии лично американският посланик Джеймс Уорлик официално уверяваше, че “Шеврон са тук заради шистовия газ”?!
2. Защо фирма “Русгеоком”, в чиято работна документация, изготвена от “Овъргаз”, е описано, че ще работи с технологията за разкъсване на пласта и с техника за високо налягане, не е представила нова работна програма, съгласно 3-месечния срок, разписан в забраната? От друга страна, защо по време на последния парламентарен контрол министърът на околната среда и водите Нона Караджова отрече подобна работна програма, предвиждаща използването на технологията фракинг, да е постъпвала в министерството?!
3. Защо “Дайрект Петролеум” ЕООД, след като през периода 2008/2010 г. обяснява, че находище Койнаре със сондаж в с. Девенци е за шистов газ, представя ОВОС, в който пише, че ще експлоатира конвенционално находище? Защо технологията в ОВОС-а е разписана от общински съветник на ГЕРБ в Плевен, който има даже пълномощно да представлява фирмата пред всички държавни институции?
4. Защо фирма “Парк Плейс Енерджи” в с. Вранино, която веднага след влизането в сила на забраната върху фракинга промени информацията в сайта си – че няма да проучва за шистов газ, а единствено за газ от въглища, при което се ползва още по-опасна технология на безкислородно изгаряне на въглища, е още тук ?
Не само това, а и защо всичките тези компании получават в момента възможност да използват фракинг, благодарение на новата редакция на т.1 от Забраната?!
Гражданската инициатива за забрана проучването и добива на шистов газ в България по метода на хидравлично разбиване уведомява, че на 22.05.2012 г. (вторник) ще се проведат протестни действия в София и редица градове в страната.
София – Шествието започва от паметника на Патриарх Евтимий /Попа/ (кръстовището на бул. „Патриарх Евтимий“ и бул. „Васил Левски“) – в 18.30 ч. Минава по бул. „Граф Игнатиев”, бул. „Г. С. Раковски”, ул. „Оборище” пред църквата „Света София”, заобикаля храм-паметник „Св. Александър Невски” от южната страна, ул. „15-ти ноември” (пред входа на БАН) и завършва на пл. „Народно събрание”.
Пловдив – площад Стефан Стамболов – „копчетата“ – 18.30 ч.
Варна – площад „Независимост“, под Шадраваните – 18,00 ч.
Велико Търново – пред Общината – 18,30 ч.
Добрич – пред храм „Св. Георги” (до Стара къща) – 18,00 ч.
Бургас – 18,30 ч.
Плевен – паметника на Майка България – 18,30 ч.
Лондон – 186-188 Queen’s Gate London SW7 5HL – 18.30 UTC+01ИК „За Чиста България“
- ФСБ направи подарък на българско училище в САЩ
ФСБ днес По случай празника на българската писменост и култура 24 май група ФСБ и звукозаписната компания “OO Аудио” дариха луксозното издание на албума “ФСБ.” на всички ученици в българското училище „Хан Аспарух“ в Северна Калифорния.
Освен CD-та с музиката на ФСБ изданието съдържа книжка със стиховете на Даниела Кузманова, Живка Шопова и Николай Кауфман на български и в превод на английски език.
Дарението бе поднесено от Марио Борисов, мениджър по интелектуалните права на “ОО Аудио”, по време на церемонията за официалното откриване на училището в присъствието на президента Росен Плевнелиев.
Българското училище „Хан Аспарух” отвори врати на 21 април. То е единственото по рода си в Северна Калифорния и се намира в сърцето на Силициевата Долина.
Откриването му е първата стъпка по пътя на реализиране на една много по-амбициозна идея, свързана с обособяването на Български културен и образователен център в района, който да служи на българската общност чрез създаване на възможност за обогатяване и запазване на българската култура и идентичност.
Източник: Frognews.bg
- Сблъсъци и арести в Чикаго заради НАТО
Според полицията са пострадали четирима униформени и най-малко 45 души са арестувани. Правозащитници обаче твърдят, че 12 демонстранти са били пребити.
Полиция и демонстранти влязоха в сблъсъци в Чикаго след протестно шествие до конгресния център в града, където се провежда срещата на върха на НАТО.
Четирима полицаи са били ранени, а най-малко 45 души са били арестувани, предаде Ройтерс, като се позова на полицията.
Според адвокатска група за подпомагане на демонстрантите обаче арестуваните са 60 арестувани и най-малко 12 участници в протестите са пострадали. Някои от тях са с рани по главата от удари от полицейски палки.
Близо 50 американски ветерани от войните в Ирак и Афганистан хвърлиха демонстративно на улицата своите медали за заслуги.
По този начин те изразиха своя протест срещу войните.
„Предполага се, че медалите са за геройски постъпки. Аз не се чувствам като герой. Не чувствам, че ги заслужавам“, заяви 28-годишен ветеран от войната в Ирак, служил в тази страна през 2005 и 2006 г.
Зак Лапорт се записал в армията на 19-годишна възраст, защото не можел да си позволи да се запише в колеж и нямал кой знае каква алтернатива.
„Станах очевидец на убийства и арести на цивилни при това, което смятам за незаконно окупиране на суверенна държава“, каза той.
Все пак мащабът на протестите бе под очакванията, посочва Ройтерс. Полицията изчисли, че във вчерашните протести са се включили около 3000 души при очаквани от организаторите 10 хил. активисти.
Срещата на НАТО е
водеща тема за чуждестранните вестници днесИталианският в. „Стампа“ предупреждава, че водещата тема – войната в Афганистан – се очертава да породи сериозна полемика. Първият спорен въпрос е свързан с искането на новия френски президент френските военни да се изтеглят от Афганистан до края на тази година.
Ако Оланд запази твърдост по тази позиция, то той ще внесе смут в НАТО, където досега на дневен ред беше идеята: Всички ще се изтеглим заедно. Но може би алиансът ще се опита да маскира този вътрешен конфликт с аргумента, че от 2013 г. афганистанците ще поемат лидерството във военните операции, което ще оправдае френското предсрочно изтегляне.
Френският вестник „Фигаро“ пише, че за да се спаси консенсуса на срещата в Чикаго, Франсоа Оланд е готов да внесе промени в обещанието си за изтегляне на френските войски с година по-рано от Афганистан. В противен случай срещата рискува да се превърне в „среща на върха Потьомкин“, допълва изданието.
Друг проблем на масата на преговорите са парите.
Афганистанските сили за сигурност наброяват 352 хил. души (армия и полиция), като вече контролират 260 от 403 окръга. Най-горещите точки – провинциите Хелманд и Кандахар – обаче си остават оспорвани от талибаните. За да може да продължи процесът по предаване на контрола върху сигурността от НАТО на афганистанските сили, афганистанският президент Хамид Карзай иска 4,1 млрд. долара на година в продължение на поне едно десетилетие. САЩ обещаха обаче 2,3 млрд. долара. Кабул ще осигури 500 млн., а останалите 1 млрд. и 300 млн. ще трябва да бъдат разпределени между съюзниците от НАТО. Германия пое ангажимента да отпусне 200 млн., Великобритания – 110 млн., а Австралия – 100 млн., допълва италианското издание.
Положителното нещо от срещата на алианса е представянето на първата фаза на противоракетния щит в Европа, изпитан на 17 ноември, допълва „Стампа“.
На тази дата за първи път се е провело учение, демонстриращо капацитета на щита да се справи с вражеска ракета, насочена срещу европейска територия. Тогава вражеска ракета е била изстреляна от остров близо до Санторини в Гърция. Американският боен кораб „Съливан“, оборудван с ракетни системи „Иджис“ е предупредил базите на НАТО в Рамщайн и Юдем за заплахата. От там информациите са били предадени на германска ракетна батарея „Пейтриът“ на Крит и в базата на НАТО в Измир, в Турция. Когато ракетите „Пейтриът“ са достигнали вражеската ракета, те са изпратили информация за това до базата в Рамщайн през базата във Верона. На този етап е била дадена заповедта да се порази вражеската ракета, посочва италианското издание.
Негативната позиция на Русия относно натовския ПРО в Европа, липсата на напредък по въпроса за разширяването на организацията, бюджетни ограничения в отбраната – всичко това тегне върху амбициозните цели, набелязани на срещата на върха на алианса в Лисабон през 2010 г., и излага на риск настоящата среща на върха, допълва „Фигаро“.
Сянка върху успеха на срещата на НАТО вече беше хвърлена. Сделката за повторно отваряне на трасетата за доставки през Пакистан за силите на алианса в Афганистан се провали още в началото на разговорите в Чикаго, отбелязва американският вестник „Ню Йорк Таймс“.
Източник: Vesti.bg
- Б. Борисов до Чикаго и само назад
Изводи от публикацията във Foreign Affairs и посещението на Росен Плевнелиев в САЩ
Посещението на президента Росен Плевнелиев в САЩ ще се запомни и с един неудобен въпрос, който медиите, превозени на държавна сметка „до Чикаго и назад“ нямаше как да спестят.
На среща с българи в Чикаго гражданинът Русев, който е от 50 години в Америка попитал президента какви са политическите и търговски отношения на България и Русия. И не само попитал, а изказал „нездрави“ подозрения:
„Чуваме, че Бойко Борисов често посещавал руското посолство“.
„Честно да ви кажа, аз не съм информиран дали премиерът ходи до руското посолство. Бъдете сигурен, че министър-председателят на България работи за европейското интегриране на страната с действията си и за стратегическото партньорство с много държави – Америка, защо не и Русия – те са приоритет, който отдавна и самият народ го е припознал“, отговорил президентът.
Неинформираният държавен глава едва ли е в неведение кой е източникът на информацията за посещенията на Борисов в руското посолство. Той не е агенция „Една жена каза“. Преди година Биволъ разпространи дипломатически доклад на посланик Джон Байърли, изтекъл в Wikileaks, в който още в резюмето пише следното :
1. (S/NF) РЕЗЮМЕ: Кметът на София и бивш генерал от МВР Бойко Борисов щурмува националната политическа сцена през последните седмици, основавайки ново движение, което бързо стана най-популярната политическа сила в страната. Борисов отрече слуховете, че ще се кандидатира за президент на есенните избори; той изглежда се е прицелил в по-влиятелния пост на министър-председателя и публично заявява, че не желае сегашното правителство да завърши мандата си. В миналото Борисов сътрудничеше тясно с Посолството в правоохранителната дейност, и, поне публично, остава силно проамерикански настроен. Борисов, обаче, е обвиняван в сериозна криминална дейност в миналото и поддържа тесни връзки с Лукойл и руското посолство. КРАЙ НА РЕЗЮМЕТО.
А в текста информацията за „руската връзка“ на Борисов е развита в следния параграф:
11. (S/NF) Борисов безсрамно си правеше реклама като главен секретар, умело комбинирайки влиятелни контакти със собствениците на медии и по холивудски перфектните си медийни инстинкти, за да осигури благоприятно отразяване, върху което се базира имиджът му. Наричан „батман“ заради вездесъщото му присъствие, заради склонността му да носи изискани черни дрехи и заради внезапното му появяване на местопрестъплението, Борисов изгради PR машина, която му спечели подкрепа във всички възрастови и социални групи. Журналистите споделят в частни разговори, че Борисов плаща в брой за позитивно отразяване и заплашва тези, които пишат негативни репортажи. Неговото поведение го превърна в „националния шериф“, въпреки 123-те показни убийства и липсата на арести на главните лидери на организираната престъпност. За негова чест, Борисов постигна нови нива в сътрудничеството с американските правоохранителни и разузнавателни служби и организира множество арести на наркотрафиканти, фалшификатори и трафиканти на хора. Той прави опити да използва тези свои връзки в своя полза, като често се хвали с близките си връзки със службите за сигурност на Запад, включително и тези в САЩ. Редовните му срещи с представители на руското посолство получават по-малко публичност.
Дали българите в САЩ са чели грамата или предпочитат да казват, че само са „чули“ (на държавните служители там им е забранено да четат течовете излезли в Wikileaks), не е толкова важно. Важното е, че след публикацията на този документ „Батман“ няма как да плати в брой за позитивно отразяване на всички медии по света. Това, което може да направи, и прави успешно до момента е да натиска и заплашва медиите в България, за да не коментират, да не цитират и да не задават въпроси за публикациите в Wikileaks, като едновременно с това очернят сайта, дръзнал да ги извади наяве.
Мистър Спасов може би не е чул, че издръжаният с неговите данъци американски посланик лично се яви в парламента, за да засвидетелства подкрепа за Борисов, след като се появи информацията за криминалното му минало събрана прилежно от американските тайни служби.
Това обаче беше преди година. От тази пролет в САЩ духа друг вятър, а ходенето на Плевнелиев до Чикаго може да означава за неговия ментор Борисов начало на връщане назад и само назад, от върховете на политиката обратно в мафиотския му полог.
Няколко дни преди Плевнелиев да стъпи на американска земя в едно от най-авторитетните издания в САЩ за външна политика – Foreign Affairs излезе аналитична статия на Мойзес Наим, бивш главен редактор на Foreign Policy и експерт с впечатляваща биография. В текста озаглавен Мафиотските държави България е описана като мафиотска страна, заедно с Гвинея, Черна гора, Мианмар, Украйна и Венецуела. Отново е цитирана крилатата фраза „други държави си имат мафия, в България мафията си има държава.“ Освен това публикацията се позовава на омразните на българската власт грами за организираната престъпност в България.
По-паметливите ще си спомнят, че през 2008 г. същата синтезирана формула за държавата и мафията красеше публикация в Ню Йорк Таймс за „най-корумпираната страна в Европейския съюз„. Тази статия беляза началото на края на кабинета „Станишев“. Какво бележи статията във Foreign Affairs е рано да се каже, но в нея ясно е констатирано, че за 3 години управление на Борисов промяна в мафиотската същност на държавата ни не се наблюдава.
Промяна обаче има в отразяването на тези важни външни знаци от българските медии. През 2008 г. статията от Ню Йорк Таймс предизвика истинска медийна буря. Сега публикацията на Foreign Affairs предизвика… зловещо мълчание.
България вече не е троянски кон на Русия но на каква цена?
Ако се прочетат внимателно всички американски дипломатически доклади свързани с България от 2005 до днес се натрапва изводът, че политиката на САЩ към нас не се различава силно от провежданата в латиноамериканските страни. Америка има интереси и, за да ги прокара е нормално да подкрепя някой „свой кучи син“. Понякога интересите и съвпадат с тези на аборигените и тогава положението е win-win.
Такава ситуация възникна с АЕЦ „Белене“. Несъмнено за САЩ беше по-изгодно да подкрепят един послушен, простоват и себевлюбен бивш мафиот, отколкото да балансират между интересите на трима изпечени мошеници, приготвили се да откраднат милиарди от безумния ядрен проект, водещ до вековна зависимост от Русия.
Ето това обяснява и оправдава доверието на Уорлик в Борисов дори след скандалните разкрития в грамите. Цената, която българските граждани платиха, за да се освободят от хомота на троянски кон на Русия обаче е тежка: прегазена медийна свобода, вихреща се полицейщина и разправа с инакомислещите на фона на безпомощна пред престъпниците власт, централизиране и утежняване на корупцията, смачкано гражданско общество. Да не говорим за унижението и безперспективността да живееш в мафиотска държава, управлявана от човек с криминално минало, прочел в живота си една единствена книга.
Статията във Foreign Affairs, издание на Съвета по международни отношения, считан за най-авторитетния американски политически мозъчен тръст поставя диагнозата. Време е САЩ да се погрижат за своето демократично магаре в България, ако не искат то да почине в добро здраве, излекувано от руския троянски синдром.
Източник: Биволъ
- Принцовете на китайската номенклатура
Неравенството между бедни и богати в Китай расте така бързо, както никъде другаде в Азия
Когато през февруари Уинстън Уен беше избран за председател на китайския държавен телеком China Satellite Communicatiоns, акциите на компанията скочиха с 40% на борсата в Хонконг. Инвеститорите се избиха да купуват акции на концерна не само заради качествата на новия му шеф, а и заради отличните му връзки и тлъстите договори, които следват от това. Всъщност зад името Уинстън Уен се крие синът на китайския премиер Вън Цзябао, Вън Юнсон – един от „принцовете“, както в Китай наричат децата на влиятелните партийни функционери. Наричат ги така, защото са привилегировани, следват в елитни западни университети и харчат ударно пари. Става дума за децата на китайската „номенклатура“, които могат да си позволят абсолютно всичко. Друг такъв „принц“ също се е сдобил с престижен пост. Ху Хайфен, син на президента Ху Цзинтао, е вицепрезидент на реномирания Пекински университет. Като шеф на партийната организация на висшето учебно заведение той отговаря и за фирмите на университета. На една от тях Ху-младши е бил преди време шеф. Става дума за компанията Nuctech, която произвежда уреди за контрол на багаж по летищата и на контейнери по пристанищата.
Богатството на червените кланове
Кариерата на такива деца обикновено е стремглава и много успешна. От една страна, родителите им могат да им осигурят отлично образование. Децата на китайския елит учат във водещи американски и европейски училища и университети, живеят в скъпи и комфортни жилища, разполагат със служебна кола и получават медицинско обслужване в специални военни болници. Така децата на номенклатурата получават и много по-добри шансове за успешна кариера в сравнение с „обикновените“ си връстници. В нередки случаи те имат и американско гражданство или най-малкото американска „зелена карта“. По правило „принцовете“ са желани кадри от много китайски и западни фирми, които чрез тях си осигуряват вътрешна информация от най-високите етажи на властта в Пекин и не на последно място се сдобиват с контакти и връзки, важни за развитието на бизнеса им.
Около скандала с разжалвания партиен функционер Бо Силай излязоха на бял свят много подробности за облагите, които предлага властта. Така например в хода на разследването срещу съпругата на бившето партийно величие, обвинена в убийството на британски гражданин, стана ясно, че тя и сестра й са ръководели цяла фирмена империя, натрупала богатство в размер на 126 млн. долара. Според сп. „Шпигел“ това е по-скоро скромна сума в сравнение с реалните средства, контролирани от богатите китайски фамилии – пари, които те никога не биха могли да натрупат без партийните си връзки и политическото си влияние. Само който принадлежи към семейния клан на даден партиен функционер, може да се надява да получи тлъста държавна поръчка или висок ръководен пост. Затова и „принцовете“ днес са едни от най-богатите хора в Китай, казва бившият студентски водач и дисидент Ванг Дан.
Галеници на съдбата
Никой не може да каже със сигурност колко точно пари и злато притежават червените фамилии в Китай (по сметки в страната или зад граница). Това трудно може да бъде установено, тъй като за прикриване на следите се използват сложни фирмени конструкции и променени имена. Преди години обаче китайски социолози бяха установили, че 90% от всички китайски милиардери са деца на висши партийни функционери. Около 2900 от тях, с дейност предимно във финансовия сектор, външната търговия или пазара на имоти, имат натрупано богатство в размер на над 2 трилиона китайски юана (240 млрд. евро). А от общо 3220 души, притежаващи повече от 100 млн. юана, само 288 не са деца на партийни величия. В същото време 70-те най-заможни делегати на Общонационалния народен конгрес(китайският парламент) се радват на богатство в размер на 90 млрд. долара. Във връзка с това американският изследовател Кенет Либертал казва, че в Китай е особено силно изразена връзката между парите и политиката. Това обяснява защо толкова много китайци се оплакват от огромните разлики в благосъстоянието на хората, допълва ученият.
В китайския парламент е пълно с милионери, показаха последните данни. Растящата пропаст между бедни и богати в Китай се откроява особено отчетливо в Народния конгрес. Сред непряко избраните „народни представители“ са 75 от най-богатите китайци. Всеки от състоятелните депутати разполага средно със 7.7 милиарда юана, което се равнява приблизително на 920 милиона евро. Депутатът Ма Шангинг, представител на северозападната провинция Гансу, не крие съмненията си и твърди, че народните представители дори и себе си не биха могли да представляват. „Те би трябвало да извадят пари и да помогнат на бедните“, препоръчва Ма Шангинг. Колегата му д-р Шин Инги пък се вълнува от произхода на големите състояния: „Всичко зависи от това дали са натрупали богатството си със законни средства или не.“
Докато комунистическата пропаганда за пореден път апелира към скромност и социалистическа любов към ближния, състоянието на богаташите расте буквално скокообразно. Богатите депутати в Пекин са дори по-богати от депутатите във Вашингтон: това, което са натрупали 75-те богати народни представители в Китай през миналата година, надхвърля цялата собственост на всички членове на американския Конгрес, изчисли агенция Блумбърг. Най-заможният депутат е Дзон Чинхоу, шеф на империята за безалкохолни напитки Wahaha. Семейното богатство, възлизащо на 68 милиарда юана (8 милиарда евро), му отрежда второ място сред най-богатите китайци. Типичен представител на китайските богаташи (които обичайно се замогват покрай сделки с недвижими имоти) е втората в списъка на състоятелните депутати – Ву Яджун, която ръководи фирмата за сделки с недвижими имоти Longfor. Нейното семейно състояние е около 42 милиарда юана, или 5 милиарда евро. Контрастът е повече от рязък: на вниманието на милиардерите и мултимилионерите се предоставят работни доклади, съгласно които китайците, живеещи в градовете, получават средно 2640 евро на година. Още по-зле е положението в провинцията – там средният годишен доход е 840 евро. Дори според официалните данни, които със сигурност поразкрасяват реалността, бедните китайци днес са 128 милиона души.
Когато през 80-те години бащата на китайските реформи Дън Сяопин казва, че „в началото някои ще забогатеят“, едва ли си е представял тази ножица толкова широко разтворена.
Неравенството в Китай расте така бързо,
както никъде другаде в Азия, казва представителят на Международния валутен фонд в Пекин Муртаза Сид. „Богатството в Китай не е разпределено равномерно и това трябва да се промени“, е неговата препоръка. Още повече, че коефициентът Джини, който характеризира разпределението на благата в едно общество, в Китай е 0.47, тоест значително над границата от 0.4, от която нататък социалните вълнения не са изключени. „Тревожа се от големите различия между бедни и богати“, казва и депутатът Нан Женжонг. „Като законодатели богатите би трябвало да познават положението в страната и интересите на населението. В противен случай не биха били народни представители“. Затова мнозина се опасяват, че супербогатите могат да съсипят и без това ограничената легитимност на парламента.
Източник: в. „Сега” (по материали от други медии)
- Нови протести срещу шистовия газ
Нови протести срещу шистовия газ ще има в София, Варна, Пловдив, Бургас, Добрич, Велико Търново, Плевен, както и на българи в Лондон, във вторник, 22 май. Наскоро временната парламентарна комисия на българския парламент гласува поправка, която на практика обезсилва забраната за проучване и добив на наша територия. Поправката още не е гласувана в пленарна зала. Спирането й е целта на протестиращите.
–––––––––––––––––––––-
Нов протест срещу шистовия газ ще има в София във вторник, 22 май. Сборният пункт е паметника на Патриарх Евтимий, началният час е 18,30 ч. В същия ден протест ще има и във Варна. Той е насрочен за 18 часа на площад „Независимост“.
Организаторите на протеста са от Фейсбук групите срещу шистовия газ. Конкретният повод за новата вълна недоволство е гласувания от Временната парламентарна комисия текст за изменение на забраната за проучване и добив на шистов газ по метода на хидравличното разбиване.
Наскоро временната парламентарна комисия гласува поправка, която на практика обезсилва забраната за проучване и добив на наша територия. Поправката обаче още не е гласувана в пленарна зала и не е влязла в сила. Спирането й е целта на протестиращите.
Действащият в момента текст е: 1. Забранява прилагането на технологията хидравлично разбиване, хидравличен удар, хидравлично разпукване, хидрофракинг, фракинг и/или всяко друго наименование, което описва вкарването на смес от вода или други течни или гелообразни субстанции с химични съединения, елементи или компоненти, пропанти, флуиди, пропан, както и механични и/или органични пълнители, под налягане по голямо от 20 атмосфери под земята, при проучване и/или добив, с цел извличане на нефт или природен газ на територията на Република България.
Промяната, която предлага временната комисия гласи: 1. Забранява прилагането на технологията на хидравличен разрив или всяка технология с друго наименование, която представлява ЕДНОВРЕМЕННО нагнетяване на смес от течности, химични добавки и механични и/или органични пълнители в сондажи, водеща до образуване на нови и/или разширяване на съществуващи естествени ПУКНАТИНИ или пукнатинни системи в ГЛИНЕСТИ нефто-газогенериращи скални формации, с цел извличане на нефт и/или природен газ от тях.
Според организаторите на протеста новата редакция дава лесна възможност забраната да бъде заобиколена.
Основният кандидат за проучване и добив на шистов газ в България е американската компания „Шеврон“, широко рекламирана от посланика на САЩ у нас Джеймс Уорлик. Въпреки забраната „Шеврон“ продължава кампанията си у нас за шистовия газ, показва запис, заснет със скрита камера. На 16 май компанията е организирала тайна презентация на дейността си в геологическия институт на БАН. Клипът показва как природозащитници, които са разбрали за нея, не са допуснати в залата.
Владимир Йончев,
Offnews.offroad-bulgaria.comДобрич също се вдига на протест
Добрич. Инициативен комитет отново зове и се събира на протест във вторник от 18 часа срещу шистовия газ. Представители на Инициативния комитет заявяват, че се правят опити да бъде прокарана фалшива забрана.
Вечерта във вторник добричлии ще излязат на шествие в центъра срещу законите, с които се узаконяват престъпления, срещу всяко действие, което е против България и българския народ, срещу наглостта на управляващите, с която защитават чужди корпоративни интереси, заявява Пепа Рашева, член на комитета.
Добричлии са притеснени, че временната парламентарна комисия е гласувала промяна на забраната в точка 1, като по този начин всъщност премахва забраната.
„Разписана по този начин, забрана за използване на хидрофракинг (технологията за добив и на шистов газ) практически няма да има!“, казва Рашева.
Източник: Standartnews.com
- Плевнелиев: България не е троянският кон на Русия в Европа
България не е троянски кон на Русия в Европа. Това каза президентът Росен Плевнелиев пред българската общност в Чикаго, предаде „Фокус“.
В петия ден от официалното си посещение в САЩ в Ботаническата градина на Чикаго държавният глава се срещна с най-многобройната българска общност в страната. Залата беше пълна с наши сънародници, повечето от които бяха дошли с децата си.
Русев, който е от 50 години в Америка, попита президента какви са политическите и търговски отношения на България и Русия. „Чуваме, че Бойко Борисов често посещавал руското посолство“, допълни Русев.
„Честно да ви кажа, аз не съм информиран дали премиерът ходи до руското посолство. Бъдете сигурен, че министър-председателят на България работи за европейското интегриране на страната с действията си и за стратегическото партньорство с много държави – Америка, защо не и Русия – те са приоритет, който отдавна и самият народ го е припознал“, отговори президентът.
Той подчерта, обаче, че България не е троянски кон на Русия в Европа. Това изказване на президента предизвика силни аплодисменти в залата на ботаническата градина в Чикаго. Плевнелиев поясни: „България е по-скоро мост за търговия, сътрудничество между Европа и Русия. В никакъв случай ние няма да бъдем несолидарни към общоевропейските позиции по този въпрос“.
„Да, с Русия ще търсим взаимно изгодно сътрудничество. Да, много неща ни свързват, но извинете, когато цената на газта за България е 600 долара на 1000 кубични метра, а за всички останали европейски държави е 400 долара максимум, аз не го разбирам много- много този факт. Това са 3 милиарда кубични метра газ, по 200 долара разлика, специално за България, това са 600 милиона долара, които изтичат от българските предприятия. Тези пари, ако цената на газта з България беше средно европейска, щяха да останат в българските предприятия и с тях те можеха да плащат по-високи заплати, да купуват нови машини. Аз съм този президент, който зае много категорична позиция от първия ден – енергийна ефективност, енергийна диверсификация“, каза още държавният глава.
На въпрос свързан с патриотизма и годините на социализма, Плевнелиев заяви: „Вие говорите за патриотизъм, родолюбието и за 50-те, 60-те години – годините на социализма. Аз ще бъда много откровен с вас. България още не е приключила и не е затворила тази страница. За мен най-голямото предателство, най-големият отказ от държавност е решението на ЦК на БКП през 70-те години, когато 167 души единодушно гласуват България да стане 16-та република на Съветския съюз. Единодушно гласуват. Дали това се е случило в Първото българско царство, във Второто българско царство? Тази страница не е затворена. Аз се надявам, че няма да бъда забравена. Не може вие да подарите собствената си държава на друга държава“.
Президентът заяви, че планира заедно с българските академични среди тази страница да бъде затворена. „Нека да я извадим, да видим какво е било тогава, да го покажем на народа, за да преглътнем, да го затворим. Вие говорите за трудолюбие и патриотизъм. Те просто подаряват България, единодушно, два пъти гласуват“, каза Плевнелиев. По думите му в последните 20 години България се променя. „Благодаря на всички вас, че пазите България в сърцата си“, допълни той.
Над 200 наши сънародници бяха дошли в Ботаническата градина на града, за да се видят с държавния глава. Много от тях бяха довели и децата си. Срещата завърши с разговор с българските медии в Чикаго.
Основните въпроси, от които се интересуваха българите, бяха свързани с опазване на културно-историческото наследство, липсата на специалисти в областта на високите технологии, образованието, инвестициите, държавната политика за разпространение на културата зад граница, българо-руските отношения, признаване на осигурителния стаж, кандидатстването по еврофондовете, приоритетите на президента, срещата на НАТО и др.
На въпрос кой е най-добрият приятел на България и какви са приоритетите на държавния глава във външната политика Росен Плевнелиев отговори: „Най-големият приятел на България и този, който е в центъра на моите действия, са българите, където и да сте на планетата. Ние искаме да държим връзката с вас отворена, сърцето на България да бъде отворено за вас. Вие да знаете, че тя е там, че е мирна, че има план за развитие, че е достойна в Европа и я уважават в света. България има своето семейство и това е европейското семейство. България има стратегически партньори и Америка е един от тях“.
На въпрос за опазване на военните паметници Плевнелиев заяви, че в президентството вече са се провели няколко срещи по темата. „Аз искам България да е тази държава, която ще зададе посоката в региона за това – не само нашите войнишки паметници в България, но и нашите в Румъния, румънските в България, нашите в Македония, нашите в Сърбия. Затова в много скоро време ще има инициатива по тази тема“, допълни президентът.
Плевнелиев заяви, че ще работи за увеличаване на инвестициите в България. За тази цел ще се промени Закона за инвестициите.
Българите поискаха по-строг закон за опазване на културно-историческите ценности. Посланикът на България Елена Поптодорова каза, че се работи по споразумение със САЩ за връщане на заловени нелегално изнесени културно-исторически ценности. Във връзка с проблема с признаването на осигурителния стаж посланикът зави, че се работи по този въпрос и се чака решението на американската страна.
Българските медии в Чикаго се интересуваха от позицията на президента по казуса с базата на НСА в Равда, проблема с кучетата, царските имоти, форума на НАТО, държавната политика за връщане на българите в страната. Президентът призова сънародниците ни зад граница да търсят контакт с президентската институция. „България е на прав път. Гражданското общество става все по-активно. В следващите години ще виждате една по-различна България“, каза президентът.
По-късно президентът Росен Плевнелиев се срещна в Чикаго с Джон Атанасов – младши. Държавният глава разговаря със сина на големия учен след тържество по повод 10-годишнината на българското училище, носещо неговото име.
Плевнелиев разказа за идеята за музей „Джон Атанасов“, който ще е част от проекта за технологичен парк в София, и го покани за първата копка на музея през 2013 г. Джон Атанасов подкрепи идеята и я определи като чудесна. Той смята, че България е готова за нов Джон Атанасов, но ще му е нужна подкрепа, начален капитал.
Над 180 деца учат в българското училище „Джон Атанасов“ в Чикаго. Българското училище отпразнува 10-та си годишнина в присъствието на президента. Над 180 ученици и техните родители пяха българския химн.
В училището преподават 14 учители. Децата учат в 13 класни стаи. Към училището има фолклорен ансамбъл и балетна школа.
Пред препълнената зала държавният глава обяви идеята за създаването на музей „Джон Атанасов“. Искаме успехът на Джон Атанасов да е двигател за младите хора, посочи президентът. Той призова българските деца да се гордеят със своята държава, „на която и планета, галактика да се намират“.
В петия ден от официалната си визита в САЩ Росен Плевнелиев посети и двете български църкви в Чикаго – „Св. Иван Рилски“ и „Св. София“. И към двата храма работят неделни училища. Над 140 деца от първи до осми клас учат български език и литература, история и география в училището към храм „Св. София“. Децата се събират всяка седмица в събота за 5 часа. 11 са преподавателите, които учат с тях.
Отец Валентин от църквата „Иван Рилски“ пък показа на президента залите на неделното училище и театралния салон към него. 32 деца в 6 класни стаи учат български език и литература. Държавният глава се впечатли от стихотворението „Аз съм българче“, закачено в една от уютните класни стаи. В друга пък едно българче беше написало съчинения за България, което завършва с думите: „Аз обичам България такава, каквато е“.
Източник: в. „24 часа”
- Лъжа е, че гърците са по-зле от нас
С Костадинка КУНЕВА, синдикалистката, изгорена в Гърция с киселина, разговаря Анна ЗАРКОВА
– Г-жо Кунева, чухме, че гръцкото следствие праща в архива разследването срещу злодеите, които ви изгориха с киселина. Над 3 години минаха, откакто се опитаха да ви убият, задето като синдикален лидер бранихте правата на чистачите в Атина.
– Две дела бяха образувани в Гърция за това, че хвърлиха по мен киселина. В първото се търси извършителят и неговият поръчител. То се прекратява, защото изтича законовият му срок. Но продължава второто разследване, в което се проучват всички фирми за почистване – дали спазват нормативите, какви хора работят в тях, в какви връзки са помежду си. По него има разкрития, но е рано да се каже какви.
– Гръцките профсъюзи, които организираха масови протести във ваша защита, бяха убедени, че работодатели в сферата на чистотата стоят зад покушението.
– Да, защото аз получавах доста заплахи именно заради синдикалната дейност, с която се занимавах. Бях чистачка в атинското метро и главен секретар на Синдиката на фирмите по почистването в Атина и Пирея. В организацията участваха хора от 80 фирми в бранша и отделно домашни помощнички от десетки националности.
– С какво ви плашеха?
– Че ще ме убият. По телефона ми го казваха. Пращаха ми хора с такива закани – колежки, познати и непознати. Увещаваха ме да спра да се занимавам със синдикатите. Казваха ми: що за глупост е да претендираш за законност в низините, при чистачите, нали виждаш, че и горе в политиката няма управия…
Тормозеха ме всячески – пишеха лъжливи доноси срещу мен до съда…– Не разбирам как така една чистачка, и то чужденка, може да бъде забелязана от богатите и да стане трън в очите им даже?
– Синдикалната дейност в Гърция е много по-значима от тази в България. Всичките права, които гръцките работници имат, са извоювани с борби, с кървави борби.
Днешните българи получаваха наготово трудовите си права при социализма. Сега ги губят, но се спасяват поединично.
Обикновените гърци разчитат много на синдикатите. Аз като лидер се борех да спрат да ни режат заплатите. Ние работехме по 6 часа и 40 минути на смяна. Нарочно беше направено така, че да не ни плащат за пълен работен ден от 8 часа. И почивките ни не се спазваха. Така мамеха не само нас, а и болничния персонал, и част от администрацията.
Аз изрових европейските закони – че ни се полагат пълни заплати. Извикахме на проверка осигурителни институции и инспектори по охраната на труда. Събрахме архив, който жестоко удари работодателите. Доказахме, че те не спазват нито договорите, нито гръцките и европейските закони.
– Какъв беше резултатът?– Убеждаваха работниците, че аз лъжа. Някои вярваха, особено малограмотните. Аз не че съм много учена, но съм завършила история…
От синдиката бяхме залепили в метрото обяви – за правата на работниците по Трудовия кодекс. В отговор някой напечата специални плакати: „Костадинка Кунева лъже!“ Облепиха с тях стените на стаичката ми. По едно време никой не смееше да говори с мен, даже мои приятелки не смееха да ме поздравят. Минаваха край мен с наведена глава.
Най-много се разгневиха работодателите ми след една среща с тях на синдикалисти и инспектори от социалното министерство. Беше 2-3 седмици преди да ме залеят с киселина. С часове говорихме на тая среща. Накрая бяхме така изнервени всички, че за малко да стане бой с юмруци. Аз взех думата накрая. Бях рязка, цитирах нормативи и протоколи от проверки. Представителят на министерството слуша, слуша и ядосано се обърна към работодателите: Аз защо не ги знам тези неща?!
Тази среща беше уговорена между тях. Но аз развалих уговорката май.– Скъпо платихте за това.
– Да. Три години и половина откакто ме заляха с киселина, претърпях над 25 операции – повечето с пълна упойка, от 3-4 часа нагоре. Поне две години още през месец-два ще трябва да се подлагам на още операции. Киселината изгори трахеята ми. Изгубих едното си око, остана 30% от зрението ми. Отровата разтопи гласните ми струни, дишам през трахеотомия (тръбичка). Не знам дали някога пак ще мога да поемам дъх през носа и устата си. Изгорен е клапанът на стомаха ми. Спя седнала. Не мога да лежа, защото киселините ме изгарят.
– Чу се, че за атентата срещу вас е задържан един албански емигрант.
– Беше погрешка. Албанското момче беше изгонено от работа. Аз му помагах, водех го по институциите да подаде жалби, за да му платят обезщетение от фирмите по чистотата. Задържаха го, защото от него бяха последните обаждания в моя телефон.
– Много българки работят като домашни помощнички в Гърция, нали така?
– Страшно много. Работят и като чистачки в метрото.
– След покушението срещу вас имаше обещания, че законодателно ще се сложи край на безправието им. Така ли стана?
– Да. В метрото вече се спазва петдневната работна седмица на чистачите. По-рано нито ни даваха почивните дни, нито ни ги изплащаха. Получавахме със зор по един почивен ден на месец. След станалото с мен заплатите пораснаха с 200 евро. А вземахме месечно по 400 евро, колкото са помощите за безработни…
При домашните помощнички обаче не настъпи промяна. Законите не стигат до тях. Домовете, в които работят, са частна собственост. В тях трудно се влиза на проверка. И никой не знае домашната помощничка колко часа е работила, яла ли е, пила ли е вода.
Наскоро една жена, плачейки, ми разказваше: пращат я да пазарува 4 пържоли, 4 картофа. А петата в дома е тя. Позволяват се само да топи с хляб олиото, в което е готвила. По закон на домашните помощнички се полага един почивен ден седмично. Но повечето не го получават, или не го ползват – не смеят да излязат на улицата, понеже са незаконни… Въпреки това има много българки на тази работа. Понеже в България пък съвсем няма с какво да си вадят хляба.– В кризата намаляха ли българките, които търсят в Гърция препитание?
– Някои заминаха. Накъде – не знам.
– Вие защо напуснахте България?
– Синът ми се роди с болно сърце. Кардиолозите в България ми поискаха много пари за операция. Направих сметка, че до края на живота си не мога да ги събера. След демокрацията имах в Търново малко магазинче за дрехи. Затворих го и тръгнах да търся зад границата спасение… Изгарянето не бях предвидила обаче.
– Окайваш ли съдбата си?
– Не се самосъжалявам. Във всяко лошо има и добро. Благодарение на нещастието си се запознах с много добри хора. По-рано мислех, че егоизмът царува над човечеството, но видях, че не е така. Обикновени хора след нападението ми оказаха голяма подкрепа – на мен, на майка ми, на детето ми.
Като излязох от болницата, видях Атина залята с плакати – „Костадина, не си самичка“. Още ги виждам по мостовете, когато излизам.– Телевизията показа масовите протести във ваша защита.
– 30% от разходите за операциите ми пое гръцката осигурителна институция. Обикновени хора ми дариха останалото – работници, пенсионери, повечето непознати. Внасят по сметката ми, носят у нас…
– Предполагам, че след всичко, което сте претърпели, обществената дейност ви плаши и отвращава.
– Не. Аз не съм спряла да се занимавам с обществена дейност. Нищо, че не мога да се движа и да говоря както преди. В болницата идваха при мен синдикалисти, давах им идеи. Сега участвам в движението на жените против дълга в Гърция.
– Против дълга?
– Дългът на Гърция не е истински. Голям процент от него е измислен. Европейските пари и стоки, за които завиждат на гърците, не са идвали при тях, при обикновените хора, те са се разпределяли във властта.
– Гърция ли стана вашата родина? Тя ви дари жилище.
– Моята родина е България, аз друга нямам. Но се смятам и за гражданин на света. И във Франция се налага да живея, там ми правят операции. Имам идея да направя международна организация в защита на хора, залети с киселина. Запознах се с такива хора в Гърция, Турция, Сърбия. Мой съмишленик е например един гръцки адвокат, залят с киселина, защото по едно дело засегнал престъпни интереси. Имам проект за предложение до Европейския парламент – за строг контрол над продажбата на киселини, какъвто има за наркотиците.
– Сега сте в България, скоро си заминавате.
– Връщам се отвреме навреме. Синът ми много харесва Силистра, където съм родена.
– Как се променя България през вашите очи?
– В провинцията е много потискащо. В Силистра, Търново, Габрово – всичко е старо, ръждясало. Дупките по улиците стават все по-големи. Хората изглеждат все по-зле – отрудени, недоволни, потъмнели. Няма работа, няма я надеждата от началото на демокрацията. Всичко овехтява и издава мизерия. Новите постройки тук-там показват контраста между бедни и богати.
– Но гърците са по-зле от нас.
– Това е лъжа. Дългът им е по-голям от нашия, да. Перспективата им може би е по-мрачна. Но засега хората в Гърция живеят много по-добре от нашите. Имат икономически запаси и имоти, от които вземат наеми. Въпреки това са на улицата и се борят за правата си. А българите робски си мълчат. Чакат да дойде я царя, я някой друг герой да ги направи щастливи и богати. Но такова чудо няма да стане.
Източник: в. „Труд”
- Борис Христов – личност на ЮНЕСКО
Кампания „Борис Христов – личност на ЮНЕСКО” стартира на 18 май т.г., когато се откри и Осмият фестивал на изкуствата, носещ неговото име. Зад нея застава екипът на Музикалния център-музей „Борис Христов“, чиято дейност през годините бе посветена на съхраняването паметта за великия бас. За личности на ЮНЕСКО по повод кръгли годишнини са били обявявани и други известни българи – Никола Вапцаров, Емилиян Станев, Дечко Узунов.
Фестивалът на името на Борис Христов е събитие, очаквано с огромен интерес от меломаните. Защото той се провежда в дома на Борис Христов, в обстановка, която предразполага за размисъл и откровено творчество. Фестивалните събития ще се разгърнат до 28 юни. Програмите са конструирани така, че да бележат акценти върху пристрастията на Христов в изкуството, уважението към партньорите на сцената и грижата на твореца към младите таланти.
Датата, на която по традиция стартира фестът, е рожденият ден на Борис Христов – 18 май 1914 г. На същия ден, но 28 години по-късно, Борис Христов взима съдбоносно решение: купува си билет за спален вагон и вечерта заминава за Рим. Министерството на просветата му е отпуснало стипендия, за да учи в Италия. От този момент нататък историята е известна: упоритост, успехи, късмет и превратности, пробив на големите оперни сцени, огорчения и триумфи по света. И неизменна свързаност с родината, към която проявява, както самият той казва, „синовна привързаност”.
Израз на дарителския му жест е превръщането на софийския му дом в център на изкуствата и съкровищница на музикалната памет.На 28 юни, денят на смъртта на Борис Христов, в програмата на фестивала е предвидена прожекция на „Реквием” на Верди, която ще ни върне в далечната 1971 г., когато в Копенхаген е осъществен видеозаписът под диригентството на Бруно Бертолети и с изцяло българско звездно участие – Борис Христов, Юлия Винер, Александрина Милчева и Любомир Бодуров.
Източник: Vsekiden.com