Материал на Биволъ
Стройна последователност от публични факти, свързва лицата около сделката за ЧЕЗ с премиера Бойко Борисов. Съвместно разследване на „Лидове новини“ и Биволъ разкри ключови брънки от веригата, водеща от Прага до Банкя.
Никола Молчан, който е разследван три пъти за убийства, е част от екипа на „Инерком“. Той превежда на преговорите между ЧЕЗ и „Инерком“ за сделката с българските активи на чешката енергийна група. Молчан е финансов директор във фирма на Мая Христова от „ММ Груп“, която е в близки отношения със собственичката на „Инерком“ Гинка Върбакова. Христова е регистрирала фирма в Прага „MM Global s.r.o.“ на 21 септември 2017 г. – точно в навечерието на преговорите за продажбата активите на ЧЕЗ в България. За финансов директор е назначен именно Никола Молчан, който след това се оказва и официален участник в преговорите с „Инерком“.
От друга страна, Мая Христова е дългогодишен бизнес партньор на Петър (Пепи) Лашов. Според записите #Яневагейт, които Биволъ публикува. Лашов е едно от най-доверените лица на премиера Бойко Борисов и редовно играе с него карти в дома му в Банкя. Борисов и Лашов са имали в миналото общи съдружници със скандална слава. /виж тук/
Статията на „Лидови новини“ за връзката между Никола Молчан и Мая Христова беше публикувана в броя от сряда 28 март. За разлика от предишните публикации на вестника по темата, този път информацията беше напълно игнорирана от българските медии, които следят сделката за ЧЕЗ.
За присъствието на Молчан на разговорите между „Инерком“ и ЧЕЗ съобщи най-напред сайтът ClubZ, позовавайки се на два независими източника. Сега този факт е официално потвърден от ЧЕЗ Груп пред „Лидове новини“. Молчан е превеждал на срещите между ЧЕЗ и Инерком, провеждани в Прага, отговаря на въпроси на вестника говорителката на групата Алис Хоракова.
„Лидове новини“ разкрива още, че Молчан е бил разследван в Чехия за убийствата на приятелката си и на собствения си баща, но поради липса на достатъчно доказателства не е бил обвинен.
Молчан – доверено лице на кръговете около СИК и „Инерком“
Но ролята на чеха, който има и българско гражданство, не е само на преводач. Той се явява от години тясно обвързан, като партньор и доверено лице в бизнес кръгове около СИК и „Инерком“, отвеждащ към премиера Борисов.
Отляво-надясно: Славчо Върбаков (съпруг на Гинка Върбакова), Марин Христов (син на Мая Христова), Мая Христова и Гинка Върбакова
Мая Христова заедно със сина си Марин Христов притежават група от фирми с название „ММ“, които се занимават с продажби на луксозни коли, лизинг, застраховки, ресторантьорство, строителство и продажби на недвижими имоти. Тяхна е луксозната бизнес сграда на Околовръстен път 3, точно срещу резиденция Бояна.
Точно в същата сграда се намират офисите на „Инерком“. Те са закупени в началото на 2017 г. за милион и половина лева от фирмата „ММ Уърлд“, на която Мая Христова е едноличен собственик.
Семействата на Върбакови и Христови очевидно са в близки отношения, както личи на снимката публикувана в профила на Мая Христова в социалната мрежа Facebook. Светската хроника пази спомен за пищно благотворително събитие, организирано от Христова, на което е присъствал и един от бившите собственици на мола „Парадайз център“ Давид Михайлович. Неговият съдружник, руският олигарх с грузински произход – Паата Гамгонеишвили беше посочен от „Лидови Новини“ като част от схемата за финансиране на „Инерком“ в сделката за българския бизнес на ЧЕЗ.
Освен с Върбакови, Мая Христова е близка с известния ресторантьор и собственик на хайлайф заведения Петър (Пепи) Лашов. Репортер на агенция „Булфото“ го е запечатал още през 2006 г. на празненството при откриването на новия офис на „ММ Груп“, където той присъствал със съпругата си и с децата си.
Но отношенията между Христова и Лашов имат и съвсем конкретни бизнес измерения. Фирмата „Пи Ел БГ“, която е на Лашов, се явява инвеститор в сграда, построена на Беловодски път 79, върху парцел притежаван от фирмата „ММ Дивелопмънт“. Това е видно на табелата на строежа от март 2012 г.
Инвеститор в сградата, построена на терена, притежаван от „ММ Дивелопмънт“, е „Пи Ел Бг“ на Петър Лашов.
След като построява сградата, „Пи Ел Бг“ продава на „ММ Дивелопмънт“ 5 апартамента и 11 паркоместа в нея за малко над 1 млн. лв. „ММ Дивелопмънт“ е съсобственост на Мая Христова и нейният син Марин Христов. Впоследствие „ММ Дивелопмънт“ препродава някои от имотите на други физически и юридически лица близки до групата, което на практика оформя сграда от резидентски тип на близки съсобственици.
„Мятам се с Пепи до Банкя“
Пепи Лашов е един от героите на разговорите #Яневагейт, от които става ясно, че той е чест посетител при премиера Борисов в дома му в Банкя, с когото играе карти. За да спаси Янева от „опраскване“, адв. Мондешки предлага да се срещне с Бойко Борисов с посредничеството именно на Лашов, или както той го нарича – Пепи Лашев.
Кои са другите от карето карти не става ясно, но Мондешки твърди, че Лашов редовно го канел „айде да ходим нагоре към тва“
Мондешки: Да ходя аз да се виждам с Бойко?
Янева: Да бе, да бе, да. Още по-лошо ще стане.
Ченалова: Само тва остава.
М: Ма не ма интересува, важното е да спасиме, мен ма забравяйте, мен.
Я: Още по-лошо ще стане.
М: Ми що, мятам се с Пепи.
Я: Кой е тоя Пепи?
М: Пепи Лашев. Пепи Лашев всяка вечер са на карти. Отивам. Пепи ще го хвана, той постоянно ме кани да ходим нагоре към тва, хващам го.
Я: Не, не, не, не, не.
М: Не, не, хващам го да ме научи поне как се играе карти, щот не съм играл, сантасе само мога да играя. Не знам кво играят те. Може би белот.
Я: Аз съм имала честта да играя на карти той беше на моя страна. Демек, седеше ми зад гърба, дишаше ми във врата и…
М: Ти помагаше.
Я: Ми помагаше как да играя, за да биеме останалите и ми каза, че дори да не ги биеме се счита, че сме ги били.
М: Хаха, служебна победа. Разбрах те. Много интересно се играе карти с Бойко.
Я: Хе
М: Красота.
В продължението на този запис се говори за отношенията на Борисов с дами, към които той не е бил безразличен. Някои от тях са били дискретни, но една от жените до премиера на име Мая се е прочула във властовите кръгове, към които принадлежат и събеседниците – висшите съдийки Владимира Янева и Румяна Ченалова и адв. Момчил Мондешки.
Янева: Факт е, че към определени жени има и положително отношение. От тия, с които е бил.
Мондешки: Сигурно.
Я.: Така е, ся, има една, на която и купи къща в Барцелона за милион и половина евро! Има една друга, тя ходи в „Шервиньо“, забраих й името как се казваше, която беше на един негов много близък приятел от „Котараците“ жена. Как се казваше не мога да се сетя в момента. Както и да е. Тя му беше протокол.
М: Ъ-хъ.
Я.: Ииии… Макар че тоя му беше много близък приятел той се залюби с нея, ма в смисъл, не знам после какво стана, в смисъл още ли са заедно, разделиха ли се, нямам представа. Не мога ти кажа кво стана.
М: (въздиша).
Я.: Но към нея определено имаше отношение, в смисъл, не му беше като за едното чукане.
М: Да. (въздиша).
Я.: За сметка на това за Мая бяха разбрали половин София.
М: Ъ-хъ.
Я.: Което е страшно неприятно да ти кажа.
Румяна Ченалова: Ужасно.
Я.: Все пак.
Самоличността на въпросната Мая, за която е разбрала половин София така и не беше изяснена, но се появиха медийни публикации, които я свързваха с Мая Христова от „ММ Груп“.
Герои с тъмно минало и настояще
Всички изброени дотук персонажи: Никола Молчан, Мая Христова и Петър Лашов, са имали вземане-даване с правораздаването и престъпните групировки на прехода.
Петър Лашов или „Пепи“ е сочен като един от наследниците на убития висаджийски бос Георги Илиев (виж тук и тук). Илиев беше застрелян от снайпер в заведението „Буда Бар“ в Слънчев бряг на 25 август около полунощ. Веригата от заведения „Буда Бар“ е собственост на Лашов, а той се е намирал директно до застреляния бос в часа на неговата екзекуция. Лашов има и бизнес съдружие с иракчанина Самир Искандер Франсис, който е бил съдружник с Бойко Борисов във фирмата „Прайхим“. Освен съдружник на Борисов, въпросният иракчанин е бил и съдружник на друга известна фигура от ъндърграунда – Златко Иванов – Баретата. Тази групичка се оказва забъркана в разработки за нелегален трафик на амфетамини за Близкия Изток и впоследствие с отвличането и последвалия разтрел на двама български шофьори в Ирак преди 14 г. Франсис забогатява от заменки на имоти по времето когато Борисов беше кмет на София.
Никола Молчан е управлявал в миналото фирмата „Раков Дол Проджектс“, която през 2004 г. „Дневник“ определя като свързана с групировката СИК. Съдружниците в проекта са част от структурите на групировката, един от тях Георги Когелов има и общ бизнес с Валери Йосифов, бивш председател на надзорния съвет на СИК.
Около същата групировка е гравитирал през 90-е и самият премиер Бойко Борисов, както свидетелства статия във в. „Капитал“ от ноември 1995 г., придружена с авторски снимков материал. На снимката към статията той е с Румен Гоцов Николов – „Пашата“, с когото има съвместен бизнес чрез „Тео Интернешънал„. Фирмата върти незаконна фабрика за цигари в Крайморие, която е затворена от антимафиотите няколко месеца по-рано, през март 1995 г., след разследване на Асен Йорданов, публикувано във в-к „Стандарт“.
Дописка за нелегалната фабрика на Борисов и Пашата и операцията на бопаджиите във в. Стандарт от март 1995 г..
Биволъ откри и друга интересна връзка около Молчан, водеща към обкръжението на Борисов. Неговият брат Владимир е бил съдружник във фирмата „Еуропеум София“ ООД с Георги Панов Коларов, който пък е в управителния съвет на сдружението „Български съвет за устойчиво развитие“ заедно с Цветелина Бориславова, дългогодишна спътничка в живота на Борисов.
Според медийни публикации, Мая Христова в миналото също е работила като застрахователен брокер в структурите близки до СИК. Преди година името й се появи и в криминалната хроника. Офисите на „ММ Груп“ бяха атакувани през април 2017 (при служебното правителство на Герджиков) от ГДБОП в рамките на операция срещу укриване на данъци и пране на пари, водена от Специализирана прокуратура. Оттогава не е изнасяна повече информация за развитието на това разследване.
Името й се появи в медиите и през октомври миналата година, когато бе свързано с отвличането на 25 г. Адриан Златков, син на собственика на „Совавто“ и конкурент на Мая Христова – Тони Златков. Тогава лично Борисов сформира в дома си в Банкя „щаб“ за решаване на случая в домашни условия и „по пантофи“.
Защо бащата на отвлеченото момче е отишъл лично в дома на Министър-председателя да му реши проблема, остана загадка /виж тук/. Но фактът, че Тони Златков е съдружник с небезизвестния Димитър Стефанов – Митко Каратиста, бивш член на Надзорния съвет на „ЧЕЗ България“ и управител на фирми на „Пашата“, вероятно обяснява мобилизацията на такъв премиерски щаб. Случаят така и остана неразкрит, но беше решен благополучно, след плащане на солидна сума пари от страна на семейството на жертвата. /виж тук/.
„Комисията ЧЕЗ“ игнорира* фактите, засега…
Още в първия ден след като беше обявено, че „Инерком“ купува бизнеса на ЧЕЗ в България, Биволъ публикува информацията, че съпругът на Гинка Върбакова е имал бизнес отношения с близката до СИК бивша манекенка Евгения Калканджиева. Припомнихме и факта, че управител на фирма на „Пашата“ – Димитър Стефанов известен като Митко Каратиста, беше в продължение на години член на Надзорния съвет на „ЧЕЗ България“. Припомнихме и връзките на „Пашата“ с Борисов.
Минути след публикацията ни, която придоби светкавична популярност в Интернет, премиерът реагира от Брюксел. Борисов обяви пред журналисти, че е поискал оставката на министър Теменужка Петкова, защото се познавала с Гинка Върбакова.
Петкова коментира смирено, че с оставката си защитавала доброто име на премиера Борисов. Нито една медия не й зададе въпроса от какво трябва да го защити тази оставка. В следващите дни стана ясно, че темата за връзките със структурите на СИК и тъмното минало на премиера е табу за българските медии, с малки изключения. „Следите остават“, както беше заглавието на един популярен крими-роман, а Биволъ се е заел усърдно с осветляването на тъмните страни на тази скандална сделка, която ще определя съдбата на милиони български граждани в бъдеще.
След сформирането на парламентарната Комисия за разследване на сделката за ЧЕЗ редакцията на Биволъ изпрати на нейното внимание серия въпроси, на които институциите могат да дадат ясни отговори. До момента са проведени две заседания на Комисията, като едно от тях беше засекретено. Все още не разполагаме с информация дали въпросите ни са подлагани на обсъждане.
Идната седмица Комисията ще изслуша и премиера Борисов. Новите разкрития за негови контакти с лица, замесени в сделката, повдигат нови, твърде сериозни въпроси, които също ще изпратим на Комисията за ЧЕЗ по официален ред.
Очаквайте нови разследвания на Биволъ по тази история и опитите на задкулисните играчи да останат скрити в корупционните си схеми.
![](https://www.eurochicago.com/wp-content/uploads/2018/04/001-580x380.jpg)
–––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––
* С редакцията на Биволъ се е свързал председателят на Парламентарната анкетна комисия за сделката с ЧЕЗ Жельо Бойчев и уверил, че всички въпроси, изпратени от Биволъ, са предоставени на членовете на Комисията и няма да бъдат пренебрегнати в хода на нейната работа.
Тодор Живков е свален от власт на 10 ноември 1989 г. На негово място стъпва в длъжност председател (президент) Петър Младенов, заменен по-късно от лицето Жельо Митев Желев. Когато Андрей Карлович Луканов е “избран” за министър- председател на Република България, по негово нареждане са раздадени на 103 българи по 100 000 000 лева. Асен Мичковски е човекът приносител, активист в раздаването на парите. Появяват се “Мултигруп”, “Трон”, “Евроенерджи”, “Литекс”, Първа частна банка; никнат една след друга фирми за охрана: “Ипон”, “ВИС1”, “Скорпио”, “Секюрити”, “Делта”, “Гардения”; създават се популярните банки, финансовите пирамиди, започват да се изнасят пари с куфари в чужбина. На улицата цари тотална анархия.
Борчески бригади обикалят в градове, села и паланки и насила принуждават собственици на фирми да си плащат за охрана. Контрабандата процъфтява, хазартния бизнес също. Български и вносни проститутки, предимно от Русия и Украйна, заливат цялата страна. Израстват първите милионери, едни с дадени на готово пари, други с получени кредити, трети с контрабанда, четвърти с хазарт, пети с насилие. Горе-долу такава е ситуацията в България след преврата в края на 1989 г. и в началото на 90-те, когато новобогаташите започват да се дрогират и е открит един нов пазар – кокаинов. А по-тарикатите се заемат с търговията, вноса, износа и транзитирането на дрога в страната и извън нея.
Работещите канали на “Кинтекс” и СОМАТ влизат в схемите на новите босове. Но и босовете си имат началници. Дали си кредитен милионер, банкер, фараон, бизнесмен или “борец”, дали си създал мит или легенда за своето богатство, дългата ръка на ДС винаги те държи за ухото и те направлява накъде да вървиш и какви да ги вършиш. В България властта на БКП и ДС се укрепва още повече след “демократичните” промени. Задкулисните играчи, кукловодите, са така нареченият Генералски съвет в БСП, който управлява всички партии и самата държава. Генералското движение в БСП се ръководи от о.з.ген. Любен Гоцев. Той е роден в София през 1930 г., завършва Института по Международни отношения в Москва, школата на КГБ и работи през целия си живот в ДС. Бил е зам.- вътрешен и зам.- външен министър, министър на външните работи при Луканов, представител на НРБ в ООН. Зам.-началник в I-во Главно управление на ДС. Създател е на повечето “силови” групировки, холдинги, банки, крупни финансови институции и мастити бизнесмени. Близък приятел е с генералите Атанас Семерджиев, Нанка Серкеджиева, Бригадир Аспарухов, полковник Димитър Иванов – шеф на 6-и отдел на Шесто главно управление на ДС. Има бизнес-отношения с другарите Младен Мутафчийски, директор на оръжейната фирма “Тератон”; Асен Мичковски, човекът с куфарчетата, шеф на “Селена холдинг”; Петя Славова и Митко Събев от “Нефтинвест”, а преди това с Цветан Начев, докато банката е Международна ортодоксална банка “Св. Никола”; Денис Ершов, Майкъл Чорни и, и, и! Той е от малцината посветени в унищожаването на досиетата. През 1990 г. най-ценните и важни данни за доносниците, агентите, щатните и нещатни сътрудници на ДС изчезват от архивите на МВР. По негово нареждане е унищожена цялата нормативна база, дала огромната власт на ДС. Тогава министър на вътрешните работи е генерал Атанас Семерджиев, а за архива отговаря генерал Нанка Серкеджиева. Бай Любен Гоцев, както го наричат от уважение “борците”, е създател на “силовите” групировки, които са съставени от борчески бригади. Благодарение на него се появяват ВИС-1, СИК, ТИМ, ДИК, “Аполо и Болкан”, “Ипон-1” и всички останали. На него дължат възхода си Илия Павлов, Васил Божков, Красимир Стойчев, Емил Кюлев, като не трябва да омаловажаваме ролите на Андрей Луканов и Огнян Дойнов, Христо Христов и Кеворк Кеворкян, Ангел Стойчев и Димитър Иванов, Петър Манджуков и Младен Мутафчийски.
През 1993 г. борбата за преразпределение на териториите е в разгара си. Парите на партиите се въртят от новоизлюпените “босове”, президенти на фирми – бизнесмени, банкери и всякакви шмекери, решили да отчупят от баницата. Най-некадърните влизат в политиката. Но и най-хитрите – по Андрешковски. Те усещат, че не могат по друг начин да се реализират и стават политици, а по това време партии бол. Появяват се и нов вид тарикати, предусетили вкуса на парите, те са държавни служители и чиновници. Това са съдиите, прокурорите, митничарите, следователите, полицаите и общинарите. За да постъпиш на такава длъжност се плащат определени суми, които се отчитат в партийните каси. Ако е БСП на власт, пълнят се червените каси. Ако е СДС на власт, пълнят се сините каси. Политическата номенклатура стои като чадър над целия бизнес, бил той легален или нелегален. БКП е разделена на няколко фракции: БСП, СДС, ДПС, БЗНС, които уж са в противоборство и или управляват, или са в опозиция. Дава се възможност и на едните и на другите добре да печелят. А балъците по митингите на площадите – тях винаги ще ги има.
Иван Кочев – Чомбе и Слави Бинев
Битките за пари са взели вече и жертви. Все по-често бухалките се заместват с куршуми. Повече пари – повече стрелби. На 4 септември 1993 г. е ликвидиран Стефан Мирославов, по- известен като Крушата. Като братята Симеон, Петър и Бойко Щереви, Коко и Гената, Кубето и Върха, Минко Апаша и Тошо Чилов, Стефан Мирославов държи склад в “Илиянци”. Във фирма “Олимпик” е съдружник с друг борец – Страхил Димчев. Върти Далавери с Гриша Ганчев и Иван Кочев – Чомбе. Принадлежи към ловешкия клан на другарката Нора Ананиева от Висшия партиен съвет на БСП. Осмелява се да обере склада на Исмет Шабан, истински бос, а не измислен. Мами и Чомбе като не му плаща два контейнера с цигари. Надхвърля себе си. И бум. Стартът на показните убийства в България е даден. През лятото същата година в дискотека “Златна Ябълка” на Слънчев бряг е убит Валерий Силаруб. Но той не е български гражданин. На 23 август е взривен в село Мрамор до София Георги Стойков, който отговаря за външната търговия на държавни фирми, предприятия и заводи в Пловдивски и Пазарджишки окръг. Декември в кв. Надежда са застреляни капитаните от полицията Дафинов и Григоров, най-вероятно заради дрога. На 31 декември срещу 1 януари 1994 г. Иво Карамански и Сава Бабаидов отиват да спасяват Васил Урумов – Чико, който бива заплашван и рекетиран от Янко Ваташки – Лудия, в “Бедни – богати” на ул. Раковски срещу пожарната, но извършват погром, след като Кръсника съзира вътре много комарджии, които е ограбвал по време на комунизма, като се представял за старшина от Народната милиция. Някои от тях са пребити жестоко, включително и охраната.
След нападението на “борците” над “каратистите” на Слави Бинев, повечето борчета се бяха изпокрили. Джамов, Руснака, Маргина и останалите, взели участие в схватката, бяха дълбоко потопени и освен Васко Илиев и Младен Михалев от босовете, можеха да се забележат Румен Николов, Бойко Борисов, Емо Мигача, Симо Щерев из събиранията на момчетата с ниски чела, дебели вратове и счупени уши. Слави Бинев и Венци Прокопов се бяха барикадирали на плажа “Република”, преименуван в къпалня “Мария Луиза”, като навсякъде из гората отвън, вътре зад оградата, дори по покрива патрулираха въоръжени момчетата от “Защита”, асоциация за защита срещу “Борците”, в която членуваха освен спортисти, депутати, полицаи, видни бизнесмени, сред които се открояваха имената на Слави Бинев, Цветан Божков – съдружник на Бинев,
Цветан Цветанов – шеф на ЦСКА, генерал Лилко Йоцов – военен прокурор, Камен Пенков – собственик на охранителна фирма “Скорпио”, Герман Винокуров – афганец от братския СССР, Гриша Топалов – “Кристалбанк”, Петьо Калпакчиев – “Кинтекс”, Здравко Трайков – шеф “Затвори”, Стефан Гайтанджиев, Иван Иванов, Хрисан Христов и други, която е учредена на 4 ноември 1993 г. в “Японския”, преименуван на “Кемпински-Зографски”, след като собственик му става дългогодишният емигрант в Западен Берлин Иван Зографски.
Илия Павлов, президент на “Мултигруп”, беше бесен на Любен Гоцев и Андрей Луканов. Двамата измекяри бяха дали на Гришата Ганчев от Ловеч и Красимир Стойчев повече обекти, отколкото на него. Вярно, с Евгени Горанов правеха нова банка, но Гришата и Краси трупаха повече дивиденти от него, Ангел Първанов също. Максим Димов, Миронов, Гришата Топалов и хюмнетата от Варна бяха под контрол, но Луканов му играеше двойна игра. Само той трябваше да изкарва нафта и бензин за Югославия, защо Луканката набутваше в кириза останалите? Даже Чомбе и Коце Маце бяха вътре в играта. Черепа също се дърпаше, искаше да играе самостоятелно.
Васил Божков и Бойко Борисов
В комбина с Атанас Тонев – генерален директор на Български държавни железници, Боян Лозанов – шеф на БДЖ в град София, Симеон Христов – директор на ТЕТП в БДЖ, Христо Манолов, Иван Балджиев, Крум Каменов – все служители на БДЖ, сръбският представител на югославските железници Божидар Булатович, Иван Кочев – Чомбе, бос от Петрич, Младен Михалев – Маджо, бос от Силистра и отговарящ за превозите
през Калотина, Илия Павлов Найденов организира и извършва огромна контрабанда на горива по маршрута Гара Север, София – Драгоман – Калотина – Димитровград – Ниш. През цялата 1993 г. Илийката е прекарал в Юголславия, с помощта на своите авери, около 10 000 цистерни с бензин и нафта. Тировете, които преминават оттатък под контрола на сливнишкия “аристократ” Боян Петракиев – Барона (прякор, който сам си го измисля във виенския следствен затвор) или танкерите по Дунава от Видин към Нови сад, нито за тях, нито за каквото и било по въпроса за петролната контрабанда, няма в съчиненията и разказите на
Илийката пред журналистите и през януари 1994 г. нарушаването на наложеното от ООН ембарго с резолюция на Съвета за сигурност спрямо Югославия продължава. Любен Беров и неговите министри са богато възнаградени и те замижават. Само техният началник стои с широко отворени очи и следи всичко – Ахмед Доган. И премигва.
Сокола, както го наричат неговите приближени – Доган на турски означава сокол, прави контакт на Илийката с Пламен Камбуров, бивш член на съвета на директорите на “Нефтохим” и член на съвета на директорите на “Петрол”. Контактът е осъществен в Меката на българските политици бар-кабаре “Париж” на улица Солунска под офисите на братя Коларови, приватизаторите на “Плама” в Плевен. Ахмед Доган е редовен клиент в кабарето, собственост на Близнаците, но не Зафирофи – Кольо и Нико, нито Николай и Георги Цветини, а Васковците, участвали в първия дързък обир на злато в ЦУМ, още по Татово време.
Двамата братя тарикати правят първото кабаре в България, което се намира в едно мазе и се слиза по стръмна стълба, а вътре ви очакват знойни гърли, 60 покер-машини и почти целия политико бизнес-елит, освен “борците”, които редовно си ходят там. Толкова редовно, че започват да подражават на Ахмед Доган, и Васко Илиев решава да открие своя дискотека и така се появява “Нерон” – Кафе-театъра в НДК, долу в подлеза до базар “Пасажа”, собственост на Ружка и Вълчев Пожарникаря. Директно от Министерски съвет, където е съветник, Камбура прави сделки с големите производители на бензин и нафта като “Шеврон”, “Тексако” и “Бритиш петролеум”, “Марк Рич” и пр. В далаверата се включват всички фирми на “Мултигруп” – 33 на брой, Гриша Ганчев с неговата “Литекс комерс” и други, с личното съдействие на Марио Тодоров, председател на Комисията по санкциите за спазване на Юго-ембаргото като му помага Марио Пеев, вице-президент на “Мултигруп” заедно с Младен Михалев – Маджо, Венцислав Стефанов и Нейчо Неев, вицепремиер на Любен Беров и министър на търговията.
Илия Павлов и Ахмед Доган
Васко Илиев беше дал нареждане на подразделението в Пазарджик “Гардения – 63”, лицензирана фирма за охрана, да извършат нападение с цел отвличане. Капутите от “Защита”, както ги наричаше Васко Бореца, трябваше да бъдат смазани, след като не приемаха неговото водачество и не желаеха да му се подчинят. А той искаше да е лидер на всички! На всички! Беше влязъл в “Севастопол” и бе заявил на Карамнски: “ Ще ми плащате!”, в дискотека “Ялта” беше заплашил Митко Илиев, комсомолчето със студентските дружества, където участваха Мирослав Севлиевски и Емил Кошлуков, чрез които влизаха без мито повечето цигари
и алкохол, далавера, която не беше за испускане. Беше натрошил мицубишето на Трайо Манекена пред “Блиц” на Витошка. Трайо беше шеф на боксьорите и единствен от всички “борци” правеше реверанси на старите тарикати и не ги закачаше, даже им помагаше с каквото може. Васил заповяда да пребият Евгени Мозъка, до няколко месеца лечение в гипсово корито, нещо, което бе недопустимо в кодекса на старите тарикати, тръгнали от “Бамбука”, “Цветарника”, “Шапките”, “Покойника”, “Бразилия”, “Кристал” и “Медовина”, а и Евгени нарежда “борците” именно защото ги смята за дупета и ги подценява. Васко иска наказание, не че Васил Юрумов – Чико му е много близък. Иска да се докаже като бос на босовете. И изпраща момчетата от Пазарджик, града на Иван Гарелов, Стоян Ганев, Димитър Джамов, Емил Кошлуков, Рената Инджова, Людмил Георгиев, все оправни – тарикатчета. Гарелов е водещ журналист – произведен в чин майор, наравно с Иван Славков, в ДС без да се изкачва по стълбицата на чиновете; Ганев е агент на КГБ и министър на външните работи в правителството на Филип Димитров; Джамов е най-активният побойник в “Д’Eскрийм” и шофьор на Илия Павлов, също охрана на казино “Плиска” заедно с Румен Николов – Пашата, бивша барета от поделението във “Враня”; Кошлуков е основател на студентските протести, политзатворник, според него, и с Мирослав Севлиевски и Митко Илиев координатор на студентските дружества, чрез които минава контрабандата на цигари и алкохол в началото на “демократичния” преход; Инджова е преходен министър-председател и дели един кабинет с Иван Костов, докато преподава в МЕИ; Георгиев е бохем, завъртял далавера с билярд-масите, които са хит тогава и се продават по-лесно от кокаина и натрупал истинско имане.
Илия Павлов и Крил Рашков (Цар Киро)
Три коли с пазарджишка регистрация, натъпкани с пехливани, влязоха в София и веднага след Горублянско ханче отбиха вдясно по пътя за Гара Искър и оттам за Дружба. Сред кратуните от Пазарджик имаше и такива от Елин Пелин, родното място на Стефан Флага, комарджия, сутеньор и доносник, прочул се с това, че обрал на барбут самия Мистър Сенко. Паркират не далеч от блока на Данчо Малкия и се приготвят за атака. Гиздада или Малкия, повечето бандити имаха по няколко прякора, гледа през прозореца на апартамента и вижда стълпотворението. Обажда се на Иво Карамански, който е със Слави Бинев и Венци Прокопа. Тримата вечерят заедно по същото време в рибния ресторант на последния и след това ще ходят у Иван. Веднага е събрана ударна бригада и изпратена да отвърне на удара. Момчетата от “Защита” откриват огън още с пристигането си и се започва небивала пукотевица. Цивилна кука вади служебния пищов и тича от входа на съседния блок. Съдружникът на Бинев и тартор на “защитниците” стреля по Вели Главата, но не уцелва и “бореца” го прострелва в шкембето. Цецо се свива на земята и се прави през цялото време, докато продължава престрелката, на умрял. Куката застрелва от упор в главата Велизар и той умира на място. Хората на Карамански застрелват още Петър Маргитин и Ангел Червенков. С Петьо, Анчо и Вели фирата, която дават “борците”, е тройка спатия, докато човекът на Слави Бинев е само ранен в тумбака. Румен Рачев товари ранения Божков в беемвето, с което са дошли и го откарва във ВМА. Цецо е отпускар-пандизчия и макар да е здрав като бик, умира след няколко месеца, досежно отровен в деня преди да го изпишат. Крайна равносметка – четири трупа.
Илия Павлов и Вежди Рашидов
Иво Карамански беше заключен в Софийския централен затвор, Сава Бабаидов спаси кожата и се покри в Сърбия, Слави Бинев и момчетата от “Защита”, наравно с Васил Илиев даваха показания пред следователи и интервюта във вестниците, Димата, Маргина и Митко Джамов напуснаха страната и се покриха в Гърция, останалите в България се прегрупираха и готвеха нови вендети. Убийството на полицаи от техни колеги в Бели брези бе определено от министъра на МВР като “Ювелирна акция”. Пантьо Пантев набра скорост, Васил го тачи и му пуска аванта да е по-самостоятелен. Косьо Самоковеца смени престижната работа на bell boy и е влязъл под кожата на боса на ВИС-1, а Методи Методиев от крадец на антични монети се включва в бригадите на “борците” и застава редом до братя Илиеви. Илия Павлов е на върха, мачка и Красимир Стойчев и Емил Кюлев, взима се на сериозно и започва да озаптява непокорници като Васил и Младен, или поне си въобразява, че може да отреже на гущера опашката. Иска му се да е бос на босовете и да подчини всички “борци”. Любен Гоцев само наблюдава и разиграва пешките на шахматната дъска. Трупа богатство, разпределя го по направление и гледа сеир. Всеки ход е изчислен, добре премислен, точно пресметнат, отличчно премерен, дори и да сбърка, в него са царя и царицата, топовете, офицерите и конете, оставя само пешките да се унищожават…
В “Аякс” имаше спор. Хотелът с името на гръцкия герой от “Троянската война” се намираше в квартал Витоша, който беше още разорана нива и не приличаше на нормален градски район. Той и хотелът не беше като хотел. “Борците” го бяха превърнали в крепост. Там се криеха. Слави Бинев и Венци Прокопов бяха свободни. Само Карамански беше под ключ. И войната продължаваше. Спорът беше за Васил Илиев и неговата ВИС-1. Васил искаше обединение под негова команда. Останалите се дърпаха. Пашата беше против. Маджо също. Бойко Борисов шикалкавеше, но се слагаше на Пашата. Трайо Манекена – против. Стоил Славов – против. Милчо Бонев – против. Пацо Дългия – против, Киро Японеца – против, Любчо Василев – против, Венци Стефанов – против, Поли Пантев – въздържал се, Емо Мигача – въздържал се, Симеон Щерев – въздържал се. Последните трима си тръгнаха, защото не искаха да се делят на ВИС и “Аякс”, а да останат заедно, нещо немислимо, повече – недопустимо, дори неосъществимо.
Бойко Борисов и Румен Николов – Пашата на парти на СИК
Машата на ДС и Народната милиция Иво Карамнски бе натикан в затвора. Но не толкова, заради парите на Илия Павлов, кешовицата за министъра, а поради простата причина, че куките искаха да оцелее. Беше им още нужен. След преломната точка при нападението в “Бедни-богати”, той трябваше да отлежи, да втаса и да бъде хвърлен отново в битката с “борците”. За баланс. Васил Урумов – Чико беше завел иск срещу държавата за милиони. Преди да го сурвакат с 14 лазарника, съдията по делото Димитър Попов (същият, който бе издал десетки смъртни присъди, а за награда бе даже министър-председател на Република България) му бе казал: “Знам, че си невинен, но ще те осъдя”. Вечерта преди делото му поискаха рушвет, за да му дадат само 9 години и да му оставят вратата отворена, на техен жаргон – да го ликвидират. Чико е от стара коза яре и не се хваща лесно в капани, те го слагат на шейната, но той кара кормилачка. И не приема. И не шари. Вземи тия 14 по 365 и в тоалетната. И отива да ги лежи. А да го сплашат, за да си оттегли иска, му пращат Иво Карамански с Агонцев, Магурата и Сава Бабаидов, които боядисват казиното му цялото в кръв, все едно някой е мазал кетчуп по стените. Има и свидетели. Но вместо да му изпишат вежди, те му изваждат очи. Васил Илиев и всички останали борчески бригади и фирми за охрана натрупват капитали и започват да метаморфозират. Иво Карамaнски вече не е в кириза и никога няма да може да навакса. Остава
на ниво момче за поръчки. Кръстник без кръщелници. А Чико продължава…с Васил Илиев, с когото е от самото начало.
Най-добрият приятел на Карамански се е превърнал в най-голям негов враг и докато единият е на топло в затвора, другият е в Военна болница с простреляна ръка. Младен Михалев, момчето от Силистра, е неформален лидер на “борците” от “Аякс” и “Орбита”. Около него са братята Маргини, Румен Николов, Димата, Венци Стефанов, Стоил Славов, Любчо Василев, Пацо Дългия и Пацо Фалконети, Трайчо Трендафилов, Бойко Борисов. Разбира се отлично с Илия Павлов и Васил Божков. Започнал е вече да изгражда свои структури из страната по подобие на ВИС-1. Опитва се да привлече в своя лагер Пантьо Пантев, Георги и Любен Пехливанови. Голяма част от цистерните на “Мултигруп” минават с негова помощ през Калотина. Заедно със Стоил Славов правят свой канал за износ на петролни продукти и в един момент се превръща в най-мощният контрабанден бос на бензин и нафта в бивша Югославия. Изключително предан и лоялен към Партията и ДС. Нарежда от болницата да бъде ликвидиран Герман Винокуров, афганеца в редиците на “Защита”. Само 16 часа след престрелката пред “Севастопол”, където Маджо е леко ранен, е застрелян в квартал Дружба от Веско Въртийски, борец от Ихтиман и прякор Патичето, таекундоистът и старши-лейтенант от СА Герман Винокуров, който е истински кошмар за всички “борци” и не им дава покой, докато не го премахнат. Слави Бинев и Венци Прокопов започват да губят позиции в силовото охраняване.
Илия Павлов, Влен Сидеров и Сашо Дончев
След убийството на Марин Чанев и Георги Георгиев – Индианеца от техния колега Митьо пред апартамента на Иван Иванов в Бели брези, куките се настройват много срещу хората около Карамански и цялата “Защита”, макар организацията да е създадена от ченгетата. “Секюрити” на Горан и “Скорпио” на Камен, “Ипон” на Бойко и “Делта – Г” на Кольо започват да изместват от бизнеса бригадите на Слави и Прокопа. Стикери ВИС-1 са почти на всяка втора витрина, врата и прозорец. Босовете на фирмата са млади, жизнерадостни и красиви. Особено по-малкият брат Георги, който е направо хубавец сред кратунестите, деболоврати и нискочели пехливани със зурлести, маймунести мутри и с акъл на врабчета.
“Борците” инвестират в хазарта, учат се от стари кримки като Черепа и Чико. Слагат ръка на повечето клубове за проститутки и идиотките по магистралите. Съюзяват се все повече с ченгетата, поемат заедно трафика, разпространението и продажбите на наркотици. Много “бивши” милиционери стават бригадири. Появяват се Златко Баретата, Алексей Петров, Галевите от Дупница, а такива като Бойко Борисов и Румен Николов са отдавна в играта. Нарколабораториите за каптагон и амфетамини никнат като гъби след дъжд. Създават канали за хора. От Турция и бившия СССР ги прекарват в Гърция и Европа, появява се нов занаят – каналджия. Овладяват изцяло производството и износа на компактдискове, превръщат ги в основен експортен артикул и наравно с парите ментета, нареждат България на Първо място в света, следвана от Колумбия – нередовно зелено – и Народна република Китай – CD-та. Участват в изкупуването на череши, манатарки, орехи и слънчогледово семе. Превземат всички тържища и стокови борси. Настаняват се на плажната ивица и печелят търговете за концесии. Влизат в хотелите, приватизацията, в застрахователния и банков сектор, застават на входа и изхода на повечето работещи предприятия, фабрики и заводи.
В тези тежки, трудни и жестоки времена щъкат и самостоятелни единици, които гледат да са добре с всички. Едни създават цели империи, други просто гледат да минат между капките. Сред тях са Миню Апаша, Цар Киро, Живко Маратонката, Иван Доктора, Тодор Толев, Жоро Виенски, Мони Курилеца, Емо Френски, Наско и Живко, Цината в Сандански и Джовани от Варна, въпреки че няма нищо случайно. Банките в България стават повече от вложителите. Всички куки от ДС и Народната милиция, шкартирани от работа по време на управлението на Филип Димитров, се настаняват в борческите бригади и банките. Куките завладяват всички всевъзможни възлови далавери и се настаняват трайно в многото партии, за да контролират паричния поток на БКП, потекъл като река с разклонения като тези на Амазонка. Скъсани цървули за една нощ се превръщат в лачени чепици. Селяндури в опинци се събуждат обути в кожени обувки с маркови названия и започват да разбират кво е туй Boss и Gianni Versace. Довчера шибал с камшика волска кола, днес кара мерцедес. Чукал магаричката на село, а сега ебе манекенки. И всички забравят откъде са дошли. И се самозабравят. Снобите в Лондон пасти да ядат, има ново поколение софиянци. Затова стрелбите продължават. Кой е по-по-най!
Живко Колев Жеков беше събрал на софра новите си партньори, с които щеше да завладява България. А те бяха Богомил Бонев, бивш милицонер приет на 17 години в БКП, стигнал до главен секретар в МВР, настоящ адвокат и съветник на Емил Кюлев в “Туристспортбанк”; Милан Миланов, също милиционер, оперативен работник в Софийско градско и тъст на Живко; Вячеслав Димитров, ВКР и шеф на Гранична полиция; Николай Колев, Кръстник на варненската групировка ТИМ и Николай Чирипов, генерали от Военна прокуратура; следователи, съдии, прокурори – съвременни строители на капитализма. Всички те бързаха да спечелят първия милион. Целта оправдаваше средствата. Конкурентите биваха сплашвани, пъхани в затвора или ликвидирани кога дискретно, кога показно за назидание.
Побойниците от Д’Ескрийм се покриха в чужбина. Слави Бинев и Венци Прокопа ближеха рани. Иво Карамански го заключиха и киснеше в Централния затвор. Сава Бабаидов, подпомогнат от Лора Виденлиева, избяга в Югославия при Аркан. Наско Испанеца замина с Жори Алексиев, брат на Охо, в Китай при Атанас Добрев, близък приятел на Максим Димов, шеф на “Елитбанк” и “Макском холдинг”. Илия Палов се опитваше да озапти “борците” и да наложи своята власт над всички. Васил Илиев бе във възход и се стараеше да дисциплинира брат си Жоро, който денонощно се дрогираше и пиеше до безпаметност. Звездата на Мето Илиенски грееше все по-ярко. Бойко Борисов обсеби напълно семейство Живкови и ставаше изключително сериозен фактор в средите на софийските гангстери, макар да бе селско момче от Банкя. По Черноморието Мечката и Бацата превземаха територии за Васко Илиев и борчето от Кюстендил, слезнало от чукарите над Гара Пирин, сега и преди Кресна, се превръщаше в българския Ал Капоне. Бранко подчини почти цялата проституция в столицата и продължи да разчленява непокорните курви, като отделните части от телата заравяше на различни места. Поли Пантев стана неконтролируем и с всеки изминат ден се отдръпваше от влиянието на Васко Илиев. Живко Колев Жеков, в съюз с прокурори и куки, започна да праска всички доставчици на цигари и алкохол, заграбвайки тировете, докарани от наивните контрабандисти. На юг Иван Кочев – Чомбе надви Живко Фашиста и го накара да се отдръпне от Петрич в Мелник и Сандански, където го охраняваха Насо Цината, Гошката, Япрака и Шундьо, и му направи интрига с Васко Черепа, който стана крал на хазарта в цялата страна и се отдели от попечителството на Илия Павлов. Наравно с тях в Петрич действаше организацията на Коце Маца, третият по сила петричанин, а Коцето Лялев се провали с неговите дребни, уж едри, измами. Във Варна изкочиха на бял свят Петьо Полски, Наско Ластика, Джовани, Камилата, Живко Маратонката, Гената и професионалният крадец Чочо Балкона. В Несебър и Слънчев бряг се оформиха нови групи около Киро Чифилиона, Бомбата, Фитила, Заргана, Маждрака и Митьо Очите. Във Враца действаха хората на Валентин Папазки. В Раднево командваше Динко, а в Стара Загора Кълвача, Пламен и Котара. Ловеч изцяло бе подчинен на Гриша Ганчев и Нора Ананиева. Миню Стайков, братята Ганчо и Злати, грузинците Зураб и Иракли изцяло контролираха Карнобат и околностите. Иван Кокала владееше Шивачево и селата наоколо. Райчо Гоцев от Усойка имаше превес в борбата за Дупница, но там Злати Златев – Златистия и хората на Карамански се опитваха да го отстранят от кириза и за целта бяха изпратени барети, водени от Галевите. Също Галев, само че Юри, се опитваше да се противопостави на братя Илиеви в Самоков и Боровец, затова влезе в съглашение с Бай Миле от Ботунец. Любо Шемета, Калоян от Владая, Наско Комшев, Милчо Бореца, Веско Бореца, Пело, Китаеца, Боби Суходолеца, Сашо Таратора, Кършев, Владо Жигулата, Начко и Любо от Орландовци, Камен от Елхово, Олег Жабата, Венци Лисицата, Жоро Коня, Иван Джипката, Недко Малкия, Емо Пещерата, Румен Виенски, Жицата, Курилеца, Киро Японеца, близнаците от бар-вариете “Париж”, Емо Френски, брат му Кочо, Косьо Манафа, Гацо, Огнян Отворения, Венци Френски, Мая Бебето, Надя Варадинова, Ваня Божкова, Васо Пенчев, Рашо, Емо Мигача и хиляди други изпълниха междуборческото пространство.
Ген.Любен Петров и Илия Павлов
Докато изброените горе, бяха познати на всички тарикати до преврата през 1989 година, на хоризонта се появиха никому известни мишлета, които много бързо се нарекоха : политически елит. И станаха по-тарикати от тарикатите. Държавни служители до ноември 1989 г., с мизерни заплати, те успяха не само да вземат цялата власт, а и да превърнат себе си и подставените им лица в милионери и милиардери за една нощ. Така се появяват новобогаташите на демократична България: Елена и Иван Костови, Александър Божков, Евгени Бакърджиев, Вилхем Краус, Красимир Премянов, Нора Ананиева, Ахмед Доган, Юнал Лютфи, Антоан Николов, Бойко Борисов, Стефан Софиянски, Румен Овчаров, Георги Първанов, Петър Стоянов, Желю Желев, Надежда Михайлова, Румен Петков, Богомил Бонев, Бриго Аспарухов, Васил Василев, Муравей Радев, Лидия Шулева, Георги Гергов, Осман Октай, Добромир Гущеров, Валентин Моллов, Венцеслав Йосифов, Емил Кюлев, Красимир Гергов, Мирослав Севлиевски, Кеворк Кеворкян, Евгения Живкова, Лора Виденлиева, Веска Меджедиева, Мирчо Спасов, Петър Манджуков, Манол Велев, Ангел Първанов, Жорж Ганчев, Венци Димитров, Асен Мичковски, Илко Ешкенази, Боби Божилов и още много други.
Между тях се намърдаха хиени като Герги Найденов от “Тексим” и Димитър Иванов от “Мултигруп”. Парите, които те правеха, парите, които те умножаваха в х пъти, парите, които те раздадоха заедно с Огнян Дойнов, на подставени лица, известни на всички, превръщаха БКП и нейните марионетки в мултимилионери и милиардери. Но те не им стигат. Искат още. И дрогата е най-лесният начин да ги удвоиш, утроиш, удесеториш! Милионите стават милиарди. Всеки милионер в България иска да е милиардер. И копират от руснаците. След като там има олигарси, защо не и в България? Скрупули, задръжки, морал? Парите са важни! И започва надпреварата. И с нея убийствата. Само година по-рано на 28 май е създадена “Източноевропейска петролна компания” от генерал Любен Гоцев, където за бос е поставил Стоил Славов, покровител на Иван Димитров – Доктора и Емил Димитров – Макарона. Първият поема трафика с цигари за Европа и Англия, вторият пиратските CD-та. Генералът знае с какво се заема. Цигарите и нелагалните дискове му носят милиони печалба. Тировете с цигари се продават в цяла Западна Европа и на Острова, а дисковете в Южна Африка, Доминиканската Република, Русия и бившите сателити, както и в самата България. Печалбите са огромни. Любен Гоцев отстранява винаги своята конкуренция. Андрей Луканов е конкурент и затова му е отнет депутатския имунитент още на 7 февруари 1992 г. И е вкаран в ареста на Развигор 1. Да понапише малко мемоари. И му е подаден ножа със сиренцето, който донася Carlo Musso – Pattaola, нож от Сардиния, приканващ длъжниците да си платят, използван в по-късни времена от американците при Саддам Хюсеин. А през 1994 г. пиколото от хотел “Рила” в Боровец Косьо е произведено в Bell Captain, защото се възползва от сардинската техника и начин на употреба.
Иван Димитров – Доктора е ученик (студент) на Константин Тренчев, който му преподава в Стара Загора. Първият става контрабандист, вторият синдикалист. Нещата се връзват взаимно и двамата забогатяват за отрицателно време. Още през 1992 г. е регистрирана “Амигос”, фирма, лоялна на синдиката “Подкрепа”, в която участват освен Доктора, Петър Петров и братята Дойчин и Димитър Мирянови, ченгета, работили в конспирация с д-р Тренчев, докато е будалкал пандизчиите в “Бобов дол”, че е заключен по политиченски причини с Николай Колев – Босия <– и двамата офицери от ДС.
Георги Първанов, Тошо Тошев и Васил Божков – Черепа
Гадостите в България нямат свършек. И продължават. Вальо Дайнов – Муто е извънгабаритен и тежи над 100 кила, надвиша метър и осемдесет. Напива се в “Нерон” при Васко Илиев, макар да е от групата на Иво Карамнски. Преди да отиде в дискотеката обядва с Иван Кудев в ресторант “Зора” в Казичане. След запоя в “Нерон” Злати Златев и Жоро Лестъра го товарят в багажник и го закарват на Витоша. Трупът му е намерен до лифта неделач от “Бай Кръстьо”. Един свидетел по-малко. В Банско Катя Чалина е отворила първия частен хотел “Юлен”. През него минават повечето момчета от улицата, но също интелектуалци, дипломати и хора от по-висок ранг. След откриването на хотел “Пири”, именуван на откривателя на Севрния полюс, повечето “борци” се пренасочват към него. В пиянски запой Поли Пантев задава сурати на Васил Божков – Черепа, който в този момент е в открита война с Живко Фашиста, барикадирал се в хотела на “Балкантурист” в Мелник. Оттогава Васил намразва Поли, а комарджията от Велинград не прощава, дори на софиянци като Пантев.
Пантьо Пантев е роден на 6 септември 1961 г. в София, зодия Дева като Тодор Живков, в семейство на физик и медицинска сестра. Баща му Тотьо е член на БКП. Има сестра, омъжена за италиянец. Израства на улица Андрей Жданов, Пиротска, учи в 18-та гимназия, където е отличник до развода на родителите му. Като повечето софийски тарикати се занимава с чейндж, измами, джитка комар. За първи път е арестуван през 1978 г. за нередовен кириз с подправени долари пред Новотел “Европа”. Заедно с Бен Търпин, Венци Лисицата и Методи Методиев гепи от апартаменти на заможната номенклатура и работещи в чужбина българи. През 1986 г. е вербуван от ДС и започва да донася на куките с псевдоним “Кристиян”. В 1989 г. заминава за Германия, където се появяват стотици българи, алчни за лесни пари. Започнала е далаверата с декларациите и много от момчетата се връщат само след година истински богаташи. След арест там Пантьо се завръща през 1991 г. обратно в България. Изключително брутален и жесток той не се подчинява на вече утвърдени авторитети в подземния свят. Посяга на брата на Трайо Манекена и Боби Италияното е пребит зверски. Трайчо никога не би малтретирал стар тарикат и затова всички го уважават в тази среда, а Поли е мразен от повечето. Трайчо отвръща на удара и наказва на два пъти Поли: на “Панорамата” в гранд хотел “София” и в дискотека “Морени” на Витоша. Поли бива задържан на 19.08.1993 г. за притежание на незаконно оръжие и получава 2 години затвор. През октомври арменците Феликс и Едуард си търсят 38 000 долара. Двамата са наредени от Марио Йорданов и Емил Иванов. Поли Пантев, Жоро Пехливанов, Георги Бенковски – Чопето и Венцислав Пенков – Бен Търпин се намесват в спора за парите. “Борците” са наказани унизително. Руснакът Сергей Устимов заколва Чопето. Пехливанов го взима на ръце и отнася в “Пирогов”, но там само
констатират смъртта му. Пантьо Пантев бяга позорно в съседна Сърбия и се завръща чак през март 1994 г. На 17 май внася 100 000 лева гаранция и излиза от следствието. Същата вечер в квартал Симеоново е убит Сергей Устимов.
Андрей Луканов и Илия Павлов
Само два дни преди това в катастрофа край Бяла Слатина загива Георги Цветин, брат близнак на Николай Цветин, близък на Васко Илиев и един от създателите на ВИС. На 29 август Женята отвлича председателя на Християндемократическата партия отец Тотьо Петров и го закарва при Поли. Двамата го рекетират за пари и му взимат маздата. Отчето подава жалба срещу тях и двамата бягат в Сърбия. През 1994 г. е обратно в страната. Васко Илиев навлиза агресивно в комплекс “Слънчев бряг” на Черноморието. Поема изцяло “охраната” и всички собственици на обекти са рекетирани. Купува дискотека “Русалка” и я превръща в “Айсберг”. В София вече е купил хотела на “Златни мостове” и отнел охраната от фирма “Оскар” в “Илиянци”.
На 20 август Бранко пребива жестоко китайския търговец Ли Супао. ВИС-1 остава без лиценз. Регистрирана е застрахователна компания ВИС-2, а за изпълнителен директор е назначен Пантьо Пантев. Но след кражба на 100 000 долара от касата на офиса на бул. Витоша в квартал Иван Вазов, Васко Илиев обвинява Кирил Щерев – Киро Турука, Поли го защитава, отказват да върнат парите и доскорошният ортак на Васко отива в лагера на зараждащата се конкуренция при Маргините, Маджо и Пашата. На негово място е назначен Чавдар Писарски.
В средата на годината е създадена “Интергруп енд партнерс” от Младен Михалев, Румен Николов и Вецислав Стефанов. По-късно се присъединяват Маргините, Димата, Бай Миле, Стоил Славов, който ръководи “Интерпетролеум”, благодарение на Любен Гоцев – Генерала, който е в сърцевината на всичко. Малкия Маргин, Миро Кмета, Геле Черния и Иван Славков създават СИК “Секюрити иншуранс кар”, в последствие преименоват в къмпани. Големия Маргин, Руснака и другите се присъединяват също. Регистрирана е и агенцията за манекени (проститутки) “Визаж”, чрез която на заможни клиенти се предлагат млади и красиви момичета решили да стават “модели”. В “Боровец” са купени хотелите “Мура”, “Бреза” и “Бор”. За тях отговаря Милчо Бонев и съпругата му Силвия Панагонова – красива стюардеса от “Балкан”. Милчо Бонев – Бай Миле, Хандбалиста или Рижата лисица, заедно с Венци Стефанов омайват останалите сикаджии да станат спонсори на футболен отбор “Славия”. За целта е присламчен Наско Сираков. Милчо и Стоил изнасят перол в съседна Югославия и там партньор им е Сретен Йосич – Йоца. Заражда се идеята за отстраняването на Васил Илиев и налагането на монопол в търговията с горива, макар да има и по-големи риби като Валентин Златев и Илия Павлов, но те с тях не само нямат проблеми, а дори си партнират. Мозъкът на “Защита”, неин създател и основен играч, Цветан Цветанов е ликвидиран пред блока на любовницата си Неда Колева на ул. Юрий Гагарин в квартал Изток посред бял ден. Стреляно е от фиат уно. С неговата смърт е обезглавена организацията на Иво Карамански, Венци Прокопа, Слави Бинев и гравиращите около тях калпазани. Спортният и криминален бос е открит в храсталаците до блок 17. На 30 август 1994 г. “Малкият генерал с големите връзки” успява да гушне букета само на 43 години.
Меглена Кунева и Илия Павлов Емилия Маслаеова и Големия Маргин
В тази трудна за всички “борци” година – баницата още не е разпределена и те гледат да завладеят колкото се може повече територии и да отчупят най-голямото парче. През същата 94-та Москва и София подписват споразумение за сътрудничество в енергииния сектор. Създава се “Топенерджи”, а руският “Газпром” и българската “Мултигруп” са основните играчи на пазара. И Слави Бинев, и Васко Илиев, и Маргините, и Маджо, и Валентин Златев и куп още поели от инерцията на новото време гледат да са в добри отношения с Илия Павлов, безпорен бос на сомовете в тези мътни води. Намират се и опозиционери като Емил Кюлев, Славчо Христов, Стоян Николов и Красимир Стойчев. За да има равновесие в криминалния свят, КГБ ги противопоставя на Зъбчето.
В Австрия е арестуван Христомир Христов – Манеца за невнесени акцизи от търговия с петролни продукти за над 100 000 000 марки. В ямболската дискотека “Дияна” са гръмнати Стойко Шаламанов – Богата и Тодор Боев – Картофа. Убит е Петко Стоянов – Каратиста, заподозрян в убийството на Деян Добрев от Сливен. Във Враца е отвлечен Валтер Папазки от Валентин Алексиев – Лисицата. Първият е висаджия, вторият
сикаджия. Край язовир “Братушково” е задържан сливнешкия бандит Боян Петракиев – Барона. Доведеният брат на Фатик Милослав Кръстев е малтретиран и изнасилен от Иван Тодоров – Доктора, с когото са съдружници до деня на отвличането. Васил Илиев спонсорира Станчо Трифонов – Плашилото да замине на световното първенство по футбол в САЩ. Тодор Толев въвежда импулсните телефони, така наречените секстелефони и игрите с добавена стойност. Бързо набират скорост Венцислав Димитров – Коня, Емил Кюлев, Цветан Начев, Димитър Събев, Петя Славова, Славчо Христов – Кебабчето, Иван Миронов, Максим Димов, Мирослав Севлиевски, Ерджан Рашид – Роко, Валентин Моллов, Иван Кочев – Чомбе, Гриша Ганчев, Димитър Илиев, Спас Русев, Васил Божков, Добромир Гущеров, Иво Прокопиев, Манол Велев и много, много други. КГБ и Мишата Чорни, ДС и Адрей Луканов, Любен Гоцев, Огнян Дойнов са кукловодите в сянка. Богатите стават все по-богати, бедните все по-бедни. А евреите господстват.
Андрей Луканов, Бригадир Аспарухов, Кеворк Кеворкян, Любен Гоцев, Бойко Борисов, Иван Костов, Маргарит Мицев, Асен Мичковски, Ахмед Доган, Константин Тренчев, Красимир Премянов, Георги Найденов, Нора Ананиева и Венцислав Димитров се бяха събрали на вечеря-съвещание при домакина Илия Павлов в резиденция “Бистрица”.
Партийните, синдикални и бизнес-лидери имаха да решават важни и спорни въпроси. Как и кога да бъдат източени банките. Как и кога да се приключи с пирамидите. Как и кога да започне окочателното разпределение на богатствата, активите, държавното и общинско имущество в страната. БСП и СДС бяха окончателно одобрени за отбор А и отбор Б на БКП. Партии като ДПС и БББ щяха само да гравитират около тях като сателити. В стая съседна на сбирката на голям екран Джордж Сорос, Илко Ешкенази, Соломон Паси, Спас Русев, генерал-полковник Воронин и Морис Грюнщайн наблюдаваха съвещанието.
Любен Гоцев имаше думата:
–След БСП ще дайде на власт СДС. Имаме 3 години. Жан Виденов ще изпълни поставената му задача. Същото се очаква и от Иван Костов. А след него и от Сакса… Съвещателите зашумяха: “Сакса, Сакса, Сакса…”
–След Костов ще назначим Симеон! Но сега имаме други по-важни неща да решим. Иво Недялков, Дорон, Капустин, Миронов, Кюлев, Максим Димов, Митко Събев и Цветан Начев да се разберат с Илия. Моллов, Цветелина, Веска Меджедиева, Жоро Найденов и Йосифов също. Това е ЗАГОВОР, всички тук са наясно! Пирамидите ще изгърмят, банките ще фалират, ще има бунтове…
Цяла купа пълна с кокаин стоеше на масата пред събралите се висаджии и приятели. Румен Шведски, Румен Жицата и Емо Курилеца се грижеха за доброто настроение на гостите. Гребваха със супена лъжица от купата с коката и разнасяха по съседните маси. Бацата, Мечката, Вальо Папазки, Генчо Мозъка, Маймунека, Самоковеца, Мето Илиенски, Калоян, Митьо Очите, Стефка Костадинова, Христо Стоичков, Мая Бебето, Пепи Лашов, Надя Варадинова, Любо Пенев – Чичовото, полицаи, прокурори, съдии и митничари празнуваха за кой ли път класирането на българитена 4-то място на световното първенство по футбол в САЩ.
***
Бойко Борисов, лична охрана на сатрапа Тодор Живков и шеф на охранителна фирма “Ипон”, сдаде поста в Бояна, целуна почтително ръка на бившия Първи и подкара новия си краден баварец към централна поща, откъдето щеше да се обади на Кузман. По пътя спря на булевард Витоша пред кафенето на “Левски”, слезе от автомобила и се отби до малкото НДК, където във фоайето го чакаха Татяна Дончева и Георги Пирински от Висшия съвет на БСП за инструктаж.
Брендо чакаше повикване. Телефонът не го остави да тръпне в неведение. Кузман го инстуктира. И Бойко Борисов не закъсня. Нещата се движеха по начертания план. Томас Константин, шеф на DEA, беше много доволен. Пратките с кокаин през България бяха осигурени. Хероинът също щеше да продължи своя предначертан път. Както и синтетичната дрога. Кузман Гуслеков бе подсигурил всичко.
Иво Карамански и Вежди Рашидов на запой
Между “борците” напрежението растеше и битките продължаваха. България се превърна в мутренска държава, в която грозни, глупави и дебеловрати същества с интелект като на врабче и мускули на бизон, навлизаха в едрия бизнес, банките, цялата икономика на страната. Заставаха на входа и изхода на предприятия, фабрики и заводи и с животинската си сила и първично поведения, ги източваха до дупка. Политици и ченгата разпъваха чадър над тях и ги предпазваха от арест и съдебно преследване, за което мутрите им плащаха рекет. Допреди 3-4 години смачкани, неугледни и бедни държавни служители с 150 лева месечна заплата, политиците и куките се превърнаха в добре облечени новоизлюпени милионери. Започнаха да се наричат “Елит”. Мутрите навлизаха в туризма и спорта, ставаха строителни предприемачи, собственици на хотели и спортни отбори, най-вече футболни. Появиха се първите монополисти. Монопол на захарта. Монопол на цигарите. Монопол на горивата и газта. Монопол на дрогата. Монопол на проституцията и трафика с човешка плът. Маргините, Димата, Бойко, Пашата, Маджо, Милчо, Стоил и останалите тартори от СИК предлагат на Жоро Илиев, Цветин, Мето и другите бабаити от ВИС да се обединят. Жорката отказва. По това време той е вечно пиян и дрогиран. Поли Пантев не ще да работи при него и отказва президентското място – отива трайно в СИК и заедно с Любен и Георги Пехливанови продължава да дерибейства независим от централното ръководство на мутренската групировка. За шеф на ВИС е назначен Чавдар Писарски. Митко Малкия, лява ръка на Васко, е изхвърлен от застрахователната компания от Жоро. Известно време стои в родния си град Казанлък, а после преминава в лагера на Златко Баретата, който бързо набира скорост в подземния свят. Дрогата съвсем замъглява разсъдака на оцелелия брат и той се изпокарва с Маймунека, също много близък с покойника. В самата групировка започва противоборство между Мето Илиенски и Косьо Самоковеца.
Сикаджиите се опитват да вземат надмощие над висаджиите и следват поредица убийства. Основателят на “Първа частна милиция” и най-големият бос по цялото черноморие Георги Николов – Мечката е ликвидиран от Кела. Първият е с ВИС, вторият със СИК. Бацата е все още силен, но във Варна изгряват нови звезди. ТИМ, групировка създадена от бивши векерета и протежирана от Любен Гоцев и Николай Колев, бързо завзема територии във всички печеливши отрасли. Из цяла България се води необявена Война. Маджо и Стоил спасяват Валтер Папазки Врачански от тормоза на Георги Илиев и той заработва за тях. Появява се “Волф” ООД на Румен Вълка и мутрите започват да печелят от боклука, неосъществена мечта на Иво Карамански, който гние в затвора. Жорката е арестуван през юли за побой и рекет над Антоан и Владимир Подмолови в Хасково с още десетина мутри. Спасява ги Иван Антонов, който вече е спасил веднаж Богомил Бонев и Живко Колев Жеков. Бившият съдия от Върховния се специализира във ваденето на “борци” от ареста. “ВАЙ инвест холдинг” е регистриран в съда със седалище булевард Витоша 119 след кино “Петър Берон”, по диагонал на фитнеса на Наско, превърнат от Живко отново в ресторант “Камен дел”, където, освен
мутри, се събират съдии, прокурори и ченгета. Председател на холдинга е Георги Илиев, а заместници са Николай Цветин и Антон Боянов.
Появяват се и нови играчи като Ганчо Въчков – Ганеца, Николай Зарев – Данкина, Красимир Христов – Баката и Огнян Борисов, които се конкурират с автоджамбазите на ВИС Яни и Цукровски, до момента ненадминати в кражбите на коли. Сикаджиите контролират изцяло “Първа източна международна банка” и “Интерпетролеум и партньори”. Собственици са на ФК “Славия” по подобие на Илия Павлов – ЦСКА, Иван
Кочев Чомбе – “Пирин”, Коце Маца – “Беласица”, Лавчис – “Левски”, Николай Гигов – “Локомотив СФ”, Гриша Ганчев – “Литекс” и т.н.
Емил Кюлев се опитва да надскочи Илия Павлов подобно на Красимир Стойчев от “Трон”. Той е в съдружие с Недим Генджев, Георги Агафонов, Исмет Шабан – Фатик, Любомир Гибенски, Николай Златев и Робет Стамбули в “Турист спорт банк”. Създава концорсиум с “Пощенска банка”, “Капитал Банк” на Красимир Стойчев и банка “Славяни”, в който думата имат Константин Тренчев от “Подкрепа” и Димитър Луджев, бивш военен министър, а юридически съветник и консултант е самият Богомил Бонев. Участва в Г 13 заедно с Илия Павлов, Красимир Стойчев, Добромир Гущеров, Васил Божков, Борислав Дионисиев, Валентин Моллов, Петьо Блъсков, Христо Данов, Ангел Първанов, Георги Аврамов, Тошко Тошев и Христо Александров, все съвременни строители на капитализма.
В цялата страна има около 9000 организирани престъпници от обикновенни крадци до финансови гении. Във всяка държава има мафия, но в България мафията си има държава. Има и доста издънки. Поли Пантев решава да обере зеленчуковата борса в квартал “Слатина”, която се стопанисва от ВИС, а за управител е назначен Мето Куция, много близък приятел на Иван Кубето от Лозен, което поражда слух, че Жоро има пръст в убийството на брат си Васил, а калинката е Станчо Трифонов. Чейнджаджията Мето пребива с охраната хората на Поли и той за отмъщение изпраща барети да разпердушинат резиденцията на “ВАИ холдинг” в кв. Княжево, бивша къща на Георги Димитров, подпалил Райхстага. За първи път куки се намесват на страната на мутри. Заключени са 26 муцуни, откоито 11 са задържани в ареста.
Митко Джамов заема мястото на Васил Илиев във федерацията по борба. Основава “Зора инс” и “Зора холдинг”, наема под аренда язовирите “Батак” и “Доспат” любими места на Ахмед Доган и Иван Костов. Но и той претърпява крушение като Жорката. В Зимния дворец в Студентски град нахлуват петдесетина барети по време на състезание и демонстративно е арестуван. Вкаран е за 7 месеца в ареста, оттам за 2 месеца в националното следствие и накрая е преведен в пандиза “Бобов дол”. Той се е осмелил да нападне циганския клан Панови, да им вземе на караминьол 8 кг. злато и 4 крадени мерцедеса. По същото време в нощния бар на х-л “Хранков” Косьо Самоковеца разпива с Поли Пантев, братя Пехливанови и никому известния Владимир Грашнов, който работи като гид в ЮАР и чука богаташката Лора Виденлиева, израстнала в дома на ул. Гаврил Генов, вече Христо Белчев, заедно с Юм от Камерун или познат на повечето мутри като Белия делфин. В заведението нахълтва Иван Димитров – Доктора, димитровградски дизтарикат, покровителстван от Филип Найденов – Фатик и Иван Костов, бивш министър на финансите и председател на СДС. Доктора, който е един от най- здравите контрабандисти на цигари в България, Западна Европа и Албиона, хваща Грашнов за гръцмуля и му разбива човката с един единствен удар. От носа на екскурзовода шурва кръв. От съседната маса се изправя мъж с вид на руски евреин, приближава масата на мутрите и подава ностна кърпичка на Грашнов:
– Пожалуста, берите. Меня зовут Михаил Чорни, Миша – усмихва се в златна усмивка евреинът от бившия СССР и се връща обратно на масата.
Мишата е доведен в България от професионалният измамник Митьо Шашмата. По това време още не се е запознал с Петя Славова и Митко Събев, а в устата му има два реда зъби от истинско злато, каквато е модата в бившия Съветски съюз. На булевард “Мадрид” в столицата Маймунека и неговата бригада пребиват жестоко ченге от подразделението на баретите във Враня срещу резиденцията на царя. След два дни следва ответен удар. Куките изценират катастрофа на ъгъла между улиците Янко Забунов и Ярослав Вешин. Мутрите излизат да се разправят и са изпонатрошени от ченгетата, пристигнали с цял рейс. Маймунека отговаря за автоборсата в Горубляне и в същото време ебе Шинка, началник митница в същия квартал до “Сомат”, приватизиран от Вили Бец.