Павел Серафимов за новата книга на проф. Асен Чилингиров
„Софийската ‘Света София’ и нейните изследвания“:
.
Често съм се питал – какво е нужно, за да оцелее даден народ? Какво го погубва и какво му вдъхва нов живот ? Богатството и славата са преходни, владеенето на огромна територия също не е гаранция против падение. Има и други неща обаче, те не са материални и поради това не могат да бъдат унищожени. Става дума за духът на хората, за тяхната воля и упоритост, за търсенето на истината и нейното отстояване.
България е държава, която е благословена с будители. Колкото и черно да е било небето надвесено над нас, винаги са се намирали родолюбци, които са грабвали главнята на просветата и са показвали пътя. Днес също е така, не един и двама будни българи са се заели да убедят своя народ, че заслужава да е горд и трябва да отстоява своето, да води борбата без страх, защото в нашите вени тече кръвта на герои, на първите царе, на тези създали най-ранната човеколюбива доктрина…
Като един от най-изявените будители аз считам проф. д-р Асен Чилингиров. Той е известен най-вече с революционните си книги за гетите – най-смелият и същевременно най-праведният тракийски народ. Повечето от нас са се запознали с различните издания на “Готи и Гети”. Там е обяснено на достъпен език каква е етническата принадлежност на готите, за кого Урфил (Вулфила) превежда Библията и ред други важни неща. Лично на мен тези изследвания са ми помогнали много в проучванията ми на тракийската история.
Радостен факт е това, че д-р Чилингиров продължава своята дейност. Наскоро той успя да завърши поредната своя работа в защита на истината. Българските читатели ще имат щастието да се запознаят със “Софийската Света София и Нейните Изследвания”. В тази прекрасна книга са представени ценни сведения за важния архитектурен паметник, за проучванията на различни учени и за ранното християнство по нашите земи. Творбата е богата на илюстративен материал, който спокойно може да се нарече уникален.
Имам честта да ви представя увода на поредния шедьовър на един истински родолюбец – проф. д-р Асен Чилингиров.
.
АСЕН
ЧИЛИНГИРОВ
СОФИЙСКАТА
„СВЕТА СОФИЯ“
И НЕЙНИТЕ ИЗСЛЕДВАНИЯ
ПРЕДГОВОР ОТ АВТОРА
Стогодишният юбилей на първите научни изследвания върху Софийската „Света София“ на Богдан Филов и излизането на неговата монография за църквата, както и неотдавна завършилият пореден етап от нейните изследвания и възстановяването ѝ, приключил с откриването на музея във и под църковната сграда, налагат равносметка на тези, продължаващи вече цяло столетия изследвания. Но те засягат не само архитектурата на този паметник, а също така неговата история и предистория от първите векове на християнството чак до последните дни на нашето съвремие, както и неговата украса – или поне това, което е стигнало от нея до нас.
На най-важната част от тази украса, подовите мозайки в сградите, предшествали сегашната, е посветен значителен брой мои публикации, представени от 1989 до 2011 г., последната от които във вид на монография, излязла от печат преди две години и публикувана малко след това в интернет. В настоящата монография се разглеждат предимно въпросите, свързани с историята и архитектурата на паметника, а също така и неговите връзки с другите паметници на византийската и на българската средновековна архитектура. Но се прави и рекапитулация на сведенията от археологическите изследвания в църквата и в античния дохристиянски некропол около нея.
Богатият фактически материал, получен от разкопките по целия ареал на античния некропол, включително под самата църковна сграда, показва твърде точно неговите хронологични и топографски граници. Въпреки това, много от тълкуванията на този фактически материал са правени напълно произволно и нямат нищо общо с действителността, като създават погрешен образ на художествения и архитектурен паметник, налагайки на обществеността невярна представа както за него, така и изобщо за българската история и нейния принос в културната съкровищница на човечеството.
А тъкмо изследванията върху този паметник показват неговите най-характерни черти, свързани не с византийската православна традиция, а с раннохристиянската духовна и художествена традиция в нашата родина, като продължение на тази традиция, зародена още през първите хилядолетия на човешката цивилизация. Че и тогава, преди много столетия и хилядолетия, един от главните отличителни белези на тази цивилизация не е бил принципът за мирно съвместно съществуване на различните етнически, религиозни и културни общности, показва сложната и изпълнена с борби между разни верски общества история на софийската църква – но тези борби показват и централната роля, която нашата столица играе през цялата раннохристиянска епоха още от първите вселенски църковни събори, а и след нея като един от главните християнски църковни центрове в следюстиниановата епоха и дори в рамките на Първата българска държава, когато за известно време е седалище на българския патриарх.
Болшинството историци и богослови привеждат патроната на Софийската „Света София“ като едно от главните и безспорни доказателства за принадлежността ѝ към византийската православна традиция. А тъкмо патронатът на Божествената Мъдрост е заложен в основата на конфликта между двете идейни течения в ранното християнство, за който ние сме осведомени във всички подробности от писмените исторически извори.
И той е свързан с първата християнска църква, посветена на Божествената Мъдрост – замислената и проектирана от Константин Велики, но построена от неговия наследник на престола Констанций ІІ църква в столицата на Източната римска империя. Тя е осветена в 360 г. от арианския епископ на Константинопол Евдоксий Антиохийски и е най-голямата църква в столицата на Източната римска империя, а от последните десетилетия на ІV век става прицелна точка за нападенията на войнстващите православни монаси.
След разрушаването ѝ през V век е наново построена от Теодосий ІІ (408–450); отново опожарена в 518 г., тя е възстановена от Юстиниан по поръка на вуйчо му, Юстин І, а след поредното нейно разрушаване през 532 г. по време на въстанието Ника Юстиниан прекратява борбите между двете враждуващи помежду си течения в ранното християнство, като обявява и двете за православни. На мястото на разрушената по време на въстанието църква той построява следващата и последна едноименна църква, като я провъзгласява за символ на православието.
Сега ние вече сме в състояние да проследим в неотдавна откритите текстове на първите християни и предисторията на този патронат, стигаща назад до първия век на нашата ера, а също и неговата връзка с другите дохристиянски духовни общества в Древния изток.
И знаем, че този патронат на софийската църква не е резултат на византийски влияния, а продължава раннохристиянската традиция в нашите земи. Той е присъщ за главните църковни сгради между „седемте храма, с които българският владетел Борис опасал като с пояс страната си“ – но и за голям брой едноименни епископски и митрополитски църкви под върховенството на българската патриаршия/архиепископия, пръснати по целия Балкански полуостров и дори далеч от него, чак до Новгород и Киев.
Берлин, 2 август 2013 г.
––––––––––––––––––––––––––––––––––––––-
![Проф. Асен Чилингиров](https://www.eurochicago.com/wp-content/uploads/2013/08/чи-480x353.jpg)
Асен Чилингиров е роден през 1932 г. в София. Завършил е История, Музика и История на изкуствата в България. От 1964 г. живее и работи в Берлин, Германия. Там завършва История на изкуствата и в Хумболтовия университет. Автор е на над 400 научни труда. Между тях са “Голяма история на християнското изкуство в България” и “Културна история на България”, издадени на немски език във ФРГ и ГДР. Професор, преподава в Берлинския и Лайпцигския университети. Главен консултант е за Балканското изкуство в Енциклопедията за средновековно изкуство в Рим в периода 1984 – 1995 г.
Повече за трудовете на проф. Чилингиров може да се види тук.
За желаещите да прочетат новата книга на проф.д-р А.Чилингиров в SCRIBD.
Достъпът е свободен, книгата може да се свали след регистриране, членовете във Фейсбук могат да влизат в този портал със своята ФБ-регистрация и парола.
http://de.scribd.com/doc/162452734/Sveta-Sofia-Sofia-2013-SCRIBD-Ea
Приятно четене!
П.Серафимов